Справа № 817/1440/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" грудня 2017 р. Справа № 817/1440/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" серпня 2017 р. у справі за позовом Селянського ( фермерського) господарства "Лілія" до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, наказу ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач Селянське (фермерське) господарство "Лілія" звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу №106 від 15.04.2016 про проведення документальної невиїзної перевірки СФГ "Лілія" з питань дотримання вимог податкового законодавства при справлянні плати за землю (орендної) плати за період з 01.08.2014 по 31.12.2015 з 19.04.2016 терміном проведення 2 робочих днів; визнання протиправним та скасування повідомлення №2 від 15.04.2016 про проведення позапланової перевірки; визнання протиправним та скасування повністю повідомлення №2498/17-07-15-06 від 15.04.2016; визнання протиправною бездіяльності начальника Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області щодо невжиття заходів до скасування незаконного податкового повідомлення-рішення № від 12.05.2016 за результатами розгляду заперечень від 27.04.2016; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.05.2016. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем порушено порядок проведення перевірки, оскільки видаючи спірний наказ, керівництво Здолбунівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області вийшло за межі своїх повноважень, порушило строки визначені Податковим кодексом України для надання позивачем пояснень на запит податкового органу та фактично позбавило позивача можливості будь-яким чином захистити свої законні права, оскільки станом на момент отримання позивачем зазначеного наказу перевірка уже фактично була завершена. Винесене за наслідками такої перевірки податкове повідомлення-рішення є незаконним. Крім того зазначив про відсутність у них порушень щодо визначення розміру орендної плати за землю за відсутності внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.08.2017 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 15.04.2016 №106 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки СФГ "Лілія".

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 12.05.2016 №.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Присуджено на користь позивача Селянського (фермерського) господарства "Лілія" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що дії податкового органу відповідають вимогам податкового законодавства, відповідачем здійснені всі заходи, що передують прийняттю рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. Оскаржуваний наказ та податкове повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог законодавства, а тому не підлягають скасуванню.

Позивач судове рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржував.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А00, №234624 Селянське (фермерське) господарство "Лілія" (далі - СФГ "Лілія") було створено та зареєстровано 18.12.2002 Острозькою районною державною адміністрацією Рівненської області, код ЄДРПОУ - 32089158 (а.с.21).

На підставі наказу від 15.04.2016 №106, відповідно до ст.20 розділу І, ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79 розділу ІІ Податкового кодексу України, в період з 19.04.2016 по 20.04.2016, уповноваженою особою Здолбунівської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (Острозьке відділення) проведена документальна позапланова невиїзна перевірка селянського фермерського господарства "Лілія", , з питань дотримання вимог податкового законодавства при справлянні плати за землю (орендної плати) та інших податків за період з 01.08.2014 по 31.12.2015 про що складено акт від 21.04.2016 №129/15-32089158 (а.с.190-193).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп.288.5.1, 288.5.2 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України, що призвело до заниження плати за землю (орендної плати):

- за період з 01.08.2014 по 31.12.2014 в сумі 15721,50грн., в тому числі: за серпень 2014 року - 3144,30грн., за вересень 2014 року - 3144,30грн., за жовтень 2014 року - 3144,30грн., за листопад 2014 року - 3144,30грн., за грудень 2014 року - 3144,30грн.;

- за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 32501,32грн., в тому числі: за січень 2015 року - 2708,44грн., за лютий 2015 року - 2708,44грн., за березень 2015 року - 2708,44грн., за квітень 2015 року - 2708,44грн., за травень 2015 року - 2708,44грн., за червень 2015 року - 2708,44грн., за липень 2015 року - 2708,44грн., за серпень 2015 року - 2708,44грн., за вересень 2015 року - 2708,44грн., за жовтень 2015 року - 2708,44грн., за листопад 2015 року - 2708,43грн., за грудень 2015 року - 2708,49грн.

За результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки його висновки залишені без змін (а.с.45-61).

12.05.2016 Рівненською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (Острозьке відділення) на підставі акта перевірки від 21.04.2016 №129/15-32089158 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "орендна плата з юридичних осіб" на 72334,23грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на 48222,82грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 24111,41грн. (а.с.194).

За наслідками адміністративного оскарження, скарги позивача залишенні без задоволення, а рішення - без змін (а.с.63-68).

Не погодившись з такими діями та рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено проведення документальних позапланових перевірок за наявності таких обставин: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп.78.1.1); виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп. 78.1.4).

Тобто, обов'язковими умовами проведення позапланової документальної перевірки платника податків на підставі підпунктів 78.1.1 та 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України є: обов'язковий письмовий запит контролюючого органу платнику податків; не надання платником податків пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Крім того, з наведеної норми встановлено, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Згідно з п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової не виїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З матеріалів справи встановлено, що 10.04.2016 на адресу СФГ "Лілія" надійшов рекомендований лист Острозького відділення Здолбунівської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області від 05.04.2016 №1391/15-18 (а.с.137, 138), яким повідомлено про те, що за результатами проведеної інвентаризації договорів оренди земель державної і комунальної власності юридичних осіб з урахуванням змін, які внесені Законом України від 27.03.2014 №1166-VII до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України по СФГ "Лілія" встановлено невідповідність договору оренди, в частині, встановлення мінімального розміру орендної плати за 2014-2015 роки.

У зв'язку з чим, контролюючий орган зобов'язав позивача вжити невідкладних заходів з метою забезпечення справляння орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності не нижче розміру, встановленого підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Кодексу за 2014 та 2015 роки, а також попереджував про можливість проведення позапланової документальної перевірки на підставі пп.78.1.1., пп.78.1.4. п.78.1 статті 78 Податкового кодексу України у разі не надання пояснень та не подання уточнюючої декларації по вказаному питанню протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

12.04.2016 позивачем подано до Острозького відділення Здолбунівської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області пояснення за №7 щодо виникнення спірних питань. Зокрема, зазначено, що договір оренди землі, укладений між позивачем і Острозькою районною державною адміністрацією від 07.12.2012 є дійсним, чинним та законним та у відповідності до вимог п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України є підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку. Вказує, що на його думку, орендар буде зобов'язаний сплачувати більший розмір орендної плати лише у випадку внесення відповідних змін до договору. Також, даними поясненнями позивач повідомив податковий орган про те що дане питання перебуває на розгляді у Вищому адміністративному суді України (а.с.139).

СФГ "Лілія" 20.04.2016 подано до Острозького відділення Здолбунівської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області доповнення №9 до попереднього листа-відповіді від 12.04.2016 з питання нарахування та сплати орендної плати за землю (орендної плати). Даним листом позивач повідомив контролюючий орган про те, що він не буде проводити ніяких дій щодо збільшення нарахування орендної плати за землю з 01.09.2014 по 31.12.2014 та з 01.01.2015 по 31.12.2015 до винесення рішення Вищим адміністративним судом України у справі №К/800/41235/15 (розгляд касаційної скарги позивача у справі 817/206/15 за позовом СФГ "Лілія" до Здолбунівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення № від 20.10.2014 відповідно до якого, збільшено суму грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб в сумі 15721,50грн.). Вказав, що оскільки на момент укладення СФГ "Лілія" договору оренди землі строком на 49 років Податковий кодекс України наділив Острозьку РДА та СФГ "Лілія" правом встановити орендну плату за землю в розмірі земельного податку, то безумовно, що прийняття Закону "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" звузило зміст та обсяг зазначених прав, а тому не має зворотної дії у часі і не може бути застосоване до договору оренди землі від 07.12.2012. Враховуючи, що внесенням змін в законодавство України, в тому числі у Податковий кодекс України, прямо не встановлено недійсність усіх договорів оренди землі, укладених до внесення змін в Податковий кодекс України, тобто до 27.03.2014, а також за відсутності жодного судового рішення щодо визнання договору оренди землі недійсним, вважає, що договір оренди землі, укладений між СФГ "Лілія" та Острозькою РДА від 07.12.2012 є дійсним, чинним та законним і являється підставою для нарахування орендної плати (а.с.140).

При цьому слід зазначити, що лист про надання пояснень позивачем отримано 10.04.2016, відтак у відповідності до вимог статті 78 Податкового кодексу України кінцевий строк подання пояснень та уточнюючої декларації закінчувався 22.04.2016. Тому, відповідний наказ про проведення позапланової перевірки міг бути виданий не раніше 25.04.2016 (23 та 24 квітня 2016 року - вихідні дні).

З матеріалів справи встановлено, що 15.04.2016 Здолбунівською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області прийнято наказ №106 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки СФГ "Лілія" з питань дотримання вимог податкового законодавства при справлянні плати за землю (орендної) плати за період з 01.08.2014 по 31.12.2015 з 19.04.2016 терміном 2 робочих дні.

Зобов'язано відповідно до вимог п.79.2 ст.79 гл.8 розділу ІІ Податкового кодексу України вручити (направити поштою з повідомленням про вручення) суб'єкту господарювання копію наказу на проведення перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки (а.с.141).

20.04.2016 СФГ "Лілія" отримано одним рекомендованим листом: наказ від 15.04.2016 №106 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, повідомлення від 15.04.2016 за №2 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 19.04.2016 та повідомлення від 15.04.2016 №2498/17-07-15-06 (а.с.142-144).

Зі змісту повідомлення від 15.04.2016 №2498/17-07-15-06 встановлено, що 21.04.2016 представник СФГ "Лілія" запрошується до Острозького відділення Здолбунівської ОДПІ на підписання акту із питань дотримання вимог податкового законодавства при справлянні плати за землю (орендної плати) за період з 01.08.2014 по 31.12.2015 (а.с.143).

Таким чином, спірний наказ надійшов на адресу позивача лише 20.04.2016 без оцінки пояснень, поданих позивачем, із одночасним викликом на 21.04.2016 для підписання акта перевірки, тобто станом на момент отримання позивачем наказу перевірка, початок якої був призначений на 19.04.2016, уже фактично була завершена і позивача було повідомлено про необхідність ознайомлення з результатами її проведення, зокрема з вже виявленими порушеннями, у той же час як відповідне рекомендоване повідомлення про вручення СФГ "Лілія" наказу на перевірку та повідомлення до Здолбунівської ОДПІ повернено не було.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що видаючи спірний наказ від 15.04.2016 №106 відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України щодо призначення та проведення документальної невиїзної перевірки, оскільки платник податку повинен бути ознайомлений з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення у встановлений законом спосіб до її початку.

За відсутності підстав, передбачених підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, для проведення документальної позапланової перевірки, та враховуючи те, що податковий орган не виконав вимоги пункту 79.2 ст.79 Податкового кодексу України, відповідач не мав права розпочинати проведення такої перевірки.

Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14 та Постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 у справі №21-2749а15.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ від 15.04.2016 №106 про проведення документальної невиїзної перевірки СФГ "Лілія" з питань дотримання вимог податкового законодавства при справлянні плати за землю (орендної) плати за період з 01.08.2014 по 31.12.2015 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності доводів позивача в частині дотримання ним вимог закону при визначенні розмірі орендної плати за землю.

Згідно з підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договору оренди землі від 07.12.2012) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Тобто, законодавчо визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Отже, з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, зокрема про те, що з 1 квітня 2014 року річна сума орендної плати за землі державної і комунальної власності будь-якої категорії не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, з 01.04.2014 річна сума платежу орендної плати за землю не може бути меншою розміру, визначеного пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, а саме - 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Зазначена позиція міститься також в постанові Верховного Суду України від 02.12.2014 у справі № 21-274а14.

Виходячи із системного аналізу положень Податкового кодексу України зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати.

Проте, враховуючи те, що необхідною передумовою для прийняття податкового повідомлення-рішення у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства є саме проведення перевірки, то в силу відсутності такої перевірки як юридичного факту, зокрема, у зв'язку з її незаконністю, то податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 № є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірності прийнятого ним рішення та не надав суду відповідні докази.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позову сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині колегією суддів не преглядається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська