Справа № 810/1972/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1972/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 26.05.2017.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №486, виданого Житомирською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 12.05.2009 .

До Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області 19 липня 2016 року надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Україна" про порушення адвокатом ОСОБА_2 правил адвокатської етики, у якій заявник, крім іншого, просив застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю. Скарга мотивована тим, що адвокатом ОСОБА_2 було подано завідомо неправдиву заяву про вчинення представником ТОВ "Сівер Україна" адвокатом ОСОБА_3 злочину, відповідальність за який передбачена статтею 383 Кримінального кодексу України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину).

Зі змісту скарги слідує, що адвокат ОСОБА_2 здійснював захист інтересів гр. ОСОБА_4 у його спорі з ТОВ "Сівер Україна" стосовно права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення загальною площею 564,50 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Інтереси ТОВ "Сівер Україна" у цьому спорі представляла адвокат ОСОБА_3

Як зазначає скаржник, адвокат ОСОБА_3, діючи в інтересах та за дорученням ТОВ "Сівер Україна", звернулась до Дніпровського РУ ГУ МВС України із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене державним реєстратором Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рябоконь О.І., що виявилось у незаконній державній реєстрації за ОСОБА_4 права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення загальною площею 564,50 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1. У свою чергу, представником гр. ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_2 до Дніпровського УП ГУ НП України в м. Києві було подано заяву про вчинення адвокатом ОСОБА_3 злочину, передбаченого статтею 383 Кримінального кодексу України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину).

Відтак, скаржник вважає, що таким чином адвокат ОСОБА_2 намагався усунути адвоката ОСОБА_3 від здійснення захисту інтересів ТОВ "Сівер Україна", позбавивши його права на захист та кваліфіковану юридичну допомогу, чим порушив вимоги статті 20 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", частини 3 статті 7, частини 4 статті 12 Правил адвокатської етики.

Рішенням КДКА Житомирської області від 28.10.2016 відносно адвоката ОСОБА_2 порушено дисциплінарну справу.

Рішенням КДКА Житомирської області від 26.05.2017 за порушення п.1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ст. ст. 7, 11, 12, 43, 52, 53 Правил адвокатської етики позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до останнього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на 3 місяці.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а підстав для визнання його протиправним та скасування у ході розгляду справи судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до статті 2 Закону № 5076-VI, адвокатура України - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону № 5076-VI професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема, дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку.

Частиною 1 статті 33 Закону № 5076-VI передбачено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

За визначенням, наведеним у частині другій цієї ж статті, дисциплінарне провадження - це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з положеннями статті 34 Закону № 5076-VI, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Статтею 37 Закону № 5076-VI встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; порушення дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної справи; прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до статті 36 Закону № 5076-VI, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Отже, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення дисциплінарного проступку, що виразився, зокрема, у порушенні правил адвокатської етики, порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Накладенню дисциплінарного стягнення передує процедура дисциплінарного провадження, що може бути ініційована будь-якою особою, якій відомо про поведінку адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, шляхом подання відповідної заяви (скарги).

Порядок перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката визначено у статті 38 Закону № 5076-VI.

Частиною 1 статті 39 Закону № 5076-VI передбачено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Таким чином, рішення про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката є колегіальним рішенням, яке приймається більшістю голосів членів палати, що беруть участь у її засіданні та ґрунтується на власній суб'єктивній оцінці кожним таким членом обставин, викладених в заяві (скарзі) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки, наданих на розгляд дисциплінарної палати.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу. Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини. Рішення у дисциплінарній справі приймається за відсутності адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката. Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який проводив перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, не бере участь у голосуванні. Рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Зі змісту оскаржуваного рішення КДКА слідує, що адвокат ОСОБА_2 допускав зневажливе ставлення до адвоката ОСОБА_3, що підтверджується протоколами судових засідань та аудіо-дисками. Посилання адвоката ОСОБА_2 не те, що йому невідомо про професійний статус ОСОБА_3, він з нею не знайомий та ніяких протиправних дій щодо неї не вчиняв, відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення сприйнято критично, як намагання позивачем уникнути дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів приймає до уваги, що під час перевірки матеріалів скарг та під час провадження по порушеній дисциплінарній справі адвокат ОСОБА_2 надавав письмові пояснення, копії документів, чим спростовується його доводи про позбавлення можливості надавати докази і доводи щодо його невинуватості.

Доказів того, що під час провадження по порушеній дисциплінарній справі з боку КДКА Житомирської області до позивача чинився тиск матеріали справи не містять.

Посилання ОСОБА_2 на окремі довідки члена дисциплінарної палати щодо відсутності в його діях дисциплінарного проступку не відображає позицію всієї дисциплінарної палати, яка під час розгляду скарг і дослідження матеріалів перевірки прийшла до висновку про вчинення адвокатом дисциплінарного проступку.

Проаналізувавши наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення КДКА Житомирської області є таким, що прийняте відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст.86 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст.200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 12.12.2017.