Справа № 804/6393/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 р. Справа № 804/6393/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ількова В.В.,
судді: Захарчук-Борисенко Н.В.,
судді: Голобутовського Р.З.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Фермерського господарства «Вікторія 2016» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Фермерського господарства «Вікторія 2016» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський елеватор", в якому позивач просить:
- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від:
- 27.09.2017 року №188697/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 15.08.2017 року,
- 25.09.2017 року №182398/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 17.08.2017 року,
- 25.09.2017 року №182399/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 17.08.2017 року;
- зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 15.08.2017 року, №5 від 17.08.2017 року та №6 від 17.08.2017 року в операційний день, коли їх було надіслано Фермерським господарством «Вікторія 2016» засобами електронного зв'язку для реєстрації в ЄДРПН.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до колегіального розгляду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було подано на реєстрацію до податкового органу податкову накладну від 15.08.2017 року № 4, податкову накладну № 5 від 17.08.2017 року, а також податкову накладну № 6 від 17.08.2017 року. Згідно квитанцій №1 від 13.09.2017 року, а також двох квитанцій від 15.09.2017 року, податкові накладні прийнято, але реєстрацію було зупинено. На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПКУ позивачем було направлено на адресу Державної фіскальної служби України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовленим ПН/РК та письмові пояснення. Однак, рішенням комісії ДФС від 27.09.2017 р. №188697/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 15.08.2017 року, рішенням від 25.09.2017 року № 182398/21914193 відмовлено у реєстрації податкової накладеної № 5 від 17.08.2017 року, а також рішенням від 25.09.2017 року №182399/21914193 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 6 від 17.08.2017 року. Враховуючи наведене, позивач вважає , що зазначені рішення Державної фіскальної служби України винесені з порушенням норм чинного законодавства.
Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки комісією ДФС прийняті рішення про відмову від реєстрації податкових накладних, оскільки надані платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Також, зазначив, що рішення Комісії ДФС є правомірним та обґрунтованим, оскільки було прийнято у відповідності до вимог норм чинного законодавства, тому підстав для задоволення позовних вимог немає.
Сторони та третя особа у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Від представника позивача та представника відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
За таких обставин суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 122, ч. 4, ч. 6 ст. 128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Фермерське господарства «Вікторія 2016» зареєстровано у встановленому законом порядку як юридична особа, та є платником податку.
Між Фермерським господарством «Вікторія 2016» та ТОВ «Катеринопільський елеватор 11.08.2017 року було укладено договір поставки № 9578/к.
На підставі вказаного договору ФГ «Вікторія 2016» складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) податкові накладні №4 від 15.08.2017 року, №5 від 17.08.2017 року та № 7 від 18.08.2017 року.
Зазначені податкові накладні доставлені до Державної фіскальної служби України, документи прийнято, реєстрацію зупинено.
Підставами для зупинення реєстрації податкових накладних вказано про виявлені помилки: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД. Підприємству запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
ФГ «Вікторія 2016» подано до ДФС України документи на підтвердження реєстрації вказаних податкових накладних, а саме: копію накладних на постачання дизельного палива, техніки та мінеральних добрив, договір з ТОВ «Елеваторзернопром» про надання сільськогосподарських послуг, платіжні доручення на оплату придбаного товару, договір про надання послуг з обробки землі, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур, таблицю даних платнику податку, а також письмові пояснення.
Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення, а саме:
- 27.09.2017 року №188697/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 15.08.2017року,
- 25.09.2017 року №182398/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 17.08.2017 року,
- 25.09.2017 року №182399/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 17.08.2017 року.
Вказані рішення прийняті з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи наведені у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567 (далі Критерії оцінки ступня ризиків).
Згідно пункту 6 Критеріїв містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанції №1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.
Суд зазначає, що комісією ДФС при зупиненні реєстрації податкових накладних №4 від 15.08.2017 року, № 5 від 17.08.2017 року та № 6 від 17.08.2017 року було вказано Критерій оцінки ступеня ризиків, який не передбачений п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.
Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, в оскаржуваних рішенннях ДФС України, а саме: від 27.09.2017 року №188697/21914193, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 15.08.2017 року; від 25.09.2017 року №182398/21914193, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 17.08.2017 року та від 25.09.2017 року №182399/21914193, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 17.08.2017 року, не наведено обґрунтуваних причин відмови в реєстрації податкових накладних, складених Фермерським господарством «Вікторія 2016».

Також, у вищезазначених рішеннях комісії не зазначено що саме стало підставою для винесення вказаних рішень, а зазначено взагалі, що надані платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства чи недостатність поданих документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Проте, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття відповідного рішення про реєстрацію податкової накладної.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням наведеного, Державною фіскальною службою України не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, рішення Державної фіскальної служби України, а саме: рішення від 27.09.2017 року №188697/21914193, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 15.08.2017 року; рішення від 25.09.2017 року №182398/21914193, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 17.08.2017 року та рішення від 25.09.2017 року №182399/21914193, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 17.08.2017 року є протиправними та підлягають скасуванню, а податкові накладні №4 від 15.08.2017 року, №5 від 17.08.2017 року та №6 від 17.08.2017 року реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому судові витрати в розмірі 3200,00 грн. підлягають стягненню на корить позивача з Державної фіскальної служби України за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позовом Фермерського господарства «Вікторія 2016» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від:

- рішення від 27.09.2017 року №188697/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 15.08.2017 року,

- рішення від 25.09.2017 року №182398/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 17.08.2017 року,

- рішення від 25.09.2017 року №182399/21914193 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 17.08.2017 року.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні №4 від 15.08.2017 року, №5 від 17.08.2017 року та №6 від 17.08.2017 року в операційний день, коли їх було надіслано Фермерським господарством "Вікторія 2016" засобами електронного зв'язку для реєстрації в ЄДРПН.

Присудити на користь Фермерського господарства «Вікторія 2016» () судовий збір у розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя В.В. Ільков

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко

Суддя Р.З. Голобутовський