Справа № 820/5167/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 грудня 2017 р. № 820/5167/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді: Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Начальника ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3, в якому просить суд зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 Серпня, що у місці Харкові, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Ухвалою суду від 28.11.2017 замінено відповідача - Начальника ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 на Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.02.2005 постановою державного виконавця ВДВС було накладено арешт та оголошена заборона на відчуження на належну позивачу 1/4 частину власності квартири, у зв'язку примусовим виконання постанови №42 від 02.10.2001 Дзержинського РВ ПФ України м. Харкова про стягнення з позивача штрафу в сумі 136 грн. При цьому позивач зазначив, що вказана заборгованість ним сплачена особисто 28.02.2017. Проте, зняти арешт на нерухоме майно, яке належить позивачу, відповідач відмовляється, що відображено в листі від 29.06.017 №25999. Крім того, позивач зазначив, що виконавчі документи щодо нього у відділі виконавчої служби на даній час відсутні, оскільки вони знищені. Водночас, позивач повідомив, що з моменту отримання вказаного листа позивач дізнався про порушення свого права.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому позивач просив розглядати справу в порядку письмового провадження без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Судом розглянуто справу у письмовому провадженні у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, і прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що 25.02.2005 ВДВС Дзержинського району управління юстиції (правонаступником якого є Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області) було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону його відчуження, у зв'язку з примусовим виконанням постанови від 02.10.2001 №42 Дзержинського РВ ПФУ м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 136 грн. ( а.с. 10).

Згідно матеріалів справи, вказана заборгованість сплачена позивачем 28.02.2017, що підтверджується копією квитанції (а.с.13).

Також судом встановлено, що позивач звернувся до начальника Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУ у Харківській області з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, а саме 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 Серпня, що у місці Харкові, яка належить ОСОБА_1.

ОСОБА_2 ВДВС м. Харкова ГТУ у Харківській області від 29.06.2017 №25999 (а.с.7) повідомлено, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії та згідно перевірки алфавітних показників відділу, виконавчі документи щодо ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувають. Також повідомлено, що відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, а саме п. 9.8 строки зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становлять 3 роки. Згідно п. 9.10 документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню. Враховуючи вищенаведене, Шевченківський ВДВС м. Харкова ГТУ у Харківській області зазначив, що надати запитувану позивачем інформацію не вбачається можливим.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 Серпня, що у місці Харкові, яка належить ОСОБА_1 17.12.2012 накладено арешт (а.с.11-12).

Дана обставина стала підставою звернення до суду.

По суті позовних вимог суд зазначає, що такі регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV, який був чинним на момент спірних правовідносин.

Пунктом 8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За змістом ч.1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до п. 3.6.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 15.12.99 N 74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за N 865/4158), що була чинна на момент арешту майна позивача, за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному Законом .

Пунктом 4.10 Інструкції визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, указаної у пункті 4.10.2 цієї Інструкції , для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Суд зазначає, що наразі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України2 квітня 2012 р. за № 489/20802.

Пунктом 20 вказаної Інструкції унормовано, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При цьому, в даному випадку мова йде про ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження " від 02.06.2016 № 1404-VIII, який є чинним на даний час.

Так ч.1 та 2 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження " від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки матеріалами справи підтверджено відсутність у відповідача на виконанні будь-яких виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 - як боржника, поряд з цим, позивачем надано копію квитанції про сплату штрафу у розмірі 136 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки на даний час немає підстав для чинності арешту, накладеного постановою ВДВС Дзержинського району управління юстиції від 25.02.2005, який у даному контексті обмежує права позивача, як власника нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 128, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 Серпня у місті Харкові, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, який накладений постановою від 25.02.2005 відділу державної виконавчої служби Дзержинського району управління юстиції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мар'єнко Л.М.