Справа № 813/2853/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10136/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Підприємства обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанов за апеляційною скаргою Підприємства обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

09.08.2017 Підприємство обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 7-0275 та № 7-0276 від 13.04.2017.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Підприємство обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позову. В апеляційній скарзі зокрема зазначає, що виявлені при перевірці порушення трудового законодавства виникли виключно через специфічний профіль діяльності підприємства, при цьому у існуванні вказаних порушень немає вини підприємства, тому оскаржувані постанови Держпраці повинні бути скасовані.

Представники апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом встановлено, що з 21.03.2017 року по 24.03.2017 року головним державним інспектором Шпак Х.В. на підставі наказу від 17.03.2017 року №0617-П та направлення на проведення перевірки від 17.03.2017 року №0605 була здійснена позапланова перевірка додержання вимог законодавства про працю Підприємства обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих».

За результатами перевірки був складений акт №7, винесений припис №13-01-178/0049-0037 від 24.03.2017 року на усунення виявлених під час перевірки порушень.

Інспектором були встановлені наступні порушення чинного законодавства про працю:

1.Порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закон України «Про оплату праці» - виплата заробітної плати проводиться рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме:

- виплата заробітної плати за січень 2017 року: 4-м працівникам проведена 07.02.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000009 від 07.02.2017; 14-м працівникам проведена 14.02.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000012, № ВЗП-000015 від 14.02.2017; 11-м працівникам проведена 16.02.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000016 від 16.02.2017; 17-м працівникам проведена 20.02.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-0000І8 від 20.02.2017 та відомості розподілу заробітної плати № 170220СТ551831 від 20.02.2017; 30-м працівникам проведена 27.02.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000022, № ВЗП-000023 від 27.02.2017; виплату заробітної плати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 проведено двічі 07.02.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000010 від 07.02.2017 та 14.02.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000014, № 000011 від 14.02.2017 та відомістю розподілу заробітної плати № 170214СТ464024 від 14.02.2017; виплату заробітної плати ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 проведено 24.02.2017 згідно з відомістю розподілу заробітної плати № 170224СТ616336 від 24.02.2017; 21 працівнику не проведена виплата заробітної плати, що призвело до формування заборгованості із виплати заробітної плати, яка станом на 01.03.2017 становить 22.2 тис. грн, (за період січень 2017 року).

- виплата заробітної плати за лютий 2017 року: 12-м працівникам проведена 09.03.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000024 від 09.03.2017; 20-м працівникам проведена 15.03.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000026, № ВЗП-000025, № ВЗП-000029, № ВЗП-000030 від 15.03.2017; виплату заробітної плати ОСОБА_4, ОСОБА_5, проведено 09.03.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000025 від 09.03.2017 та 15.03.2017 згідно з відомістю на виплату грошей № ВЗП-000028, № 00001 від 15.03.2017 року; виплату заробітної плати іншим працівникам Підприємства станом на день завершення перевірки не проведено.

2. Порушення вимог частини 1 статті 113 КЗпП України - час простою не з вини працівника не оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу), а саме:

- адміністрацією Підприємства надано табелі обліку робочого часу за 2016 рік та за січень-лютий 2017 року, відомості про нарахування та виплату заробітної плати за 2016 рік та січень-лютий 2017 року, при вивченні яких встановлено, що в табелях обліку робочого часу в графі «Відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин)» навпроти прізвищ деяких працівників метало-пластмасового, картонажного та Дубенського цеху проставлено «І», тобто інші причини неявок працівників на роботу. У відомостях про виплату заробітної плати відсутні Прізвища таких працівників, що свідчить про те, що виплата заробітної плати їм не проводиться. Про те, що розуміється під «інші причини неявок» адміністрацією Підприємства не надано пояснення.

В ході перевірки надано наказ №5 від 01.04.2016 року згідно з яким на Підприємстві з липня 2016 року по 31 грудня 2016 року встановлений трьохденний робочий тиждень, крім працівників бухгалтерії, яким встановлений пятиденний робочий тиждень.

На Підприємстві був встановлений неповний робочий тиждень, проте адміністрацією не забезпечено роботою деяких працівників метало-пластмасового, картонажного та Дублянського цеху, що простежується в наданих адміністрацією Підприємства табелях обліку робочого часу за 2016 рік та січень-лютий 2017 року, та не оформлений простій на підприємстві згідно вимог трудового законодавства, а саме: в січні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 15 працівників, ва Дублянському 7 працівників, картонажному 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в лютому 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 17 працівників, в Дублянському - 4 працівників, картонажному - 5 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в березні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 19 працівників, в Дублянському - 4 працівників, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в квітні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 14 працівників, в Дублянському - 3 працівників, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в травні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 15 працівників, в Дублянському - 3 працівників, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в червні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 11 працівників, в Дублянському - 2 працівників, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в липні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 14 працівників, в Дублянському - 2 працівників, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в серпні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 1 7 працівників, в Дублянському - 3 працівників, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в вересні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 14 працівників, в Дублянському - 4 працівників, картонажному - 3 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в жовтні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 16 працівників, в Дублянському - 8 працівників, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в листопаді 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 16 працівників, в Дублянському - 4 працівники, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в грудні 2016 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства не були залучені 14 працівників, в Дублянському - 3 працівники, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в січні 2017 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства лише на один день були залучені 16 працівників, в Дублянському - 3 працівники, картонажному - 4 працівники та заробітна плата яким не нараховувалася; в лютому 2017 року до роботи в метало-пластмасовому цеху Підприємства лише на один день були залучені 12 працівників, в Дублянському - 3 працівники, картонажному - 6 працівників та заробітна плата яким не нараховувалася.

На підставі зазначеного, відповідно до пп. 54, п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, та на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265, абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України було винесено постанови про накладення штрафу у розмірі 9600 та 3200 грн на Підприємство обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих».

Не погодившись з такими рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв законно та відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з таких мотивів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Головне управління Держпраці у Львівській області (далі - Управління) у своїй діяльності керується Положенням про Головне управління Держпраці у Львівській області, затверджене наказом Держпраці №75 від 22.06.2017 (далі Положення), згідно з п.п. 1 п. 3 якого завданням Управління є, зокрема, реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Відповідно до п.п. 5 п. 4 Положення, Управління здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з п.п. 5 п. 6 Положення Управління має право проводити безперешкодно, відповідно до вимог закону, без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та обєктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб.

Механізм проведення контрольних заходів за додержанням законодавства про працю на час виникнення спірних правовідносин, регламентувався наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року №390, яким затверджено «Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів» (далі - Порядок № 390).

Вимогами пункту 7 Порядку №390 встановлено, що за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Статтею 113 КЗпП України встановлено порядок оплати часу простою, а також при освоєнні нового виробництва (продукції), а саме: час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Час простою з вини працівника не оплачується. На період освоєння нового виробництва (продукції) власник або уповноважений ним орган може провадити робітникам доплату до попереднього середнього заробітку на строк не більш як шість місяців.

Відповідно до статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже обов'язком роботодавця є вчасно виплатити працівникам заробітну плату, з неухильним дотриманням вимог ст. 115 КЗпП України.

Вимогами статті 24 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24 березня 1995 року передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вчасне отримання заробітної плати - є гарантоване трудовим законодавством та Конституцією України право, що повинно захищатись державною.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для призначення позапланової перевірки додержання законодавства про працю в позивача стала скарга ОСОБА_9, члена Українського товариства сліпих, яка надійшла до Управління 01.03.2017. Зокрема, у вказаній скарзі йшлося про можливі порушення законодавства про працю, а саме, повідомлялося про те, що працівникам підприємства не виплачується заробітна плата, дана скарга була скерована до Держпраці для вирішення питання про надання згоди на проведення позапланової перевірки, яку було надано листом Держпраці №2931/4.3/4.2-ДП-17 від 16.03.2017.

За результатами цієї перевірки відповідачем був складений акт №7, винесений припис №13-01-178/0049-0037 від 24.03.2017 на усунення виявлених під час перевірки порушень.

Статтею 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірах передбачених ч. 2 вказаної статті.

13.04.2017 посадовою особою Головного управління Держпраці у Львівській області було накладено на Підприємство обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» штрафи у розмірі 9600 та 3200 грн відповідно до постанов №7-0276 та №7-0275.

Вимогами пунктів 3, 4, 6, 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» (далі - Порядок №509) передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше, ніж 10 днів з дати складення акту приймає рішення про розгляд справи про накладення штрафу. Справа розглядається протягом 15 днів з дня прийняття рішення про її розгляд. Органи Держпраці повідомляють субєкта господарювання про розгляд справи не пізніше ніж за 5 днів до дати розгляду. Справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обгрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Згідно матеріалів справи, листом №3799/3/11-30 від 07.04.2017 року позивачу було надіслано виклик на розгляд справи про накладення штрафу, яким було повідомлено про те, що розгляд відбудеться 13.04.2017.

Оскільки до Управління не надходило клопотання про відкладення розгляду, справу було розглянуто без участі суб'єкта господарювання та винесено дві постанови про накладення штрафу від 13.04.2017 року №7-0276 та №7-0275.

Постанова №7-0276 від 13.04.2017 винесена на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, яким передбачено відповідальність у виді штрафу у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, за порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, а саме, як було встановлено перевіркою, 21 працівнику підприємства станом на 24.03.2017 (дата завершення перевірки) не було виплачено заробітну плату за січень чим порушено вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», якими, зокрема, передбачено, що заробітна плата має бути виплачена працівнику не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Судом першої інстанції враховано, що порядок, строки та періодичність виплати заробітної плати визначається, зокрема, Кодексом законів про працю України та Законом України «Про оплату праці», та ними передбачений безумовний обов'язок суб'єктів господарювання вчасно виплачувати заробітну плату.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що частиною 2 статті 265 КЗпП України до відповідальності у виді штрафу притягається не окрема фізична особа, а юридична особа, яка використовує найману працю. При цьому, дана правова норма передбачає імперативний обов'язок юридичної особи понести відповідальність за порушення законодавства про працю та не містить застережень щодо можливості звільнення її від відповідальності за порушення, передбачені ч. 2 ст. 265 КЗпП України, внаслідок відсутності вини у їх скоєнні.

Враховуючи наведене, безпідставними є покликання апелянта на те, що причиною порушення вимог ч. 1 ст.1 15 КЗпП України стало ненадходження коштів з державного бюджету.

Постанова №7-0275 від 13.04.2017 винесена на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України, яким передбачено відповідальність у вигляді штрафу у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами 2-7 частини 2 статті 265 КЗпП України, а саме, як було встановлено в ході перевірки працівникам не було нараховано та не виплачено час простою, що виник не з вини працівника, з розрахунку двох третин від тарифної ставки, чи порушено вимоги ст. 113 КЗпП України. Також, підприємством не дотримано встановлені Законом строки виплати заробітної плати, яка проводиться рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України. Дане порушення підтверджується наданими під час перевірки табелями обліку робочого часу за 2016 рік, за січень-лютий 2017 року та відомостями про нарахування та виплату заробітної плати за 2016 рік, за січень-лютий 2017 року.

Враховуючи наведене, за період з 2016 року по лютий 2017 року ряд працівників метало-пластмасового, картонажного та Дубенського цеху не забезпечувалися роботою, хоча, згідно наказу по підприємству №5 від 01.04.2016 з липня 2016 року па підприємстві встановлювався трьох денний робочий тиждень. У табелях обліку робочого часу навпроти прізвищ працівників проставлено відмітки «І», тобто інші причини неявки, а у відомостях про виплату заробітної плати працівникам відсутні прізвища відповідних працівників, що свідчить про те, що виплата заробітної плати їм не проводилася.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем не було надано жодних пояснень з приводу того, що розуміється під «іншими причинами неявок».

Отже, на Підприємстві фактично мав місце простій, оскільки більша частина працівників, не зважаючи на встановлений режим робочого часу, не забезпечувалися роботою та табелювалися як такі, що не з'явилися на роботу з «інших» причин, на підставі чого таким працівникам не виплачувалася заробітна плата.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані позивачем постанови про накладення фінансових санкцій були винесені з дотриманням вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509.

Згідно статуту затвердженого постановою президії Центрального правління Українського товариства сліпих (далі - ЦП УТОС) від 23.01.2007 року №1-15р. Підприємство обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» є самостійним господарюючим субєктом з правами юридичної особи, що діє за принципами господарського розрахунку (п. 3.1 ст. 3 Статуту).

Згідно п. 7.1 ст. 7 Статуту основним узагальнюючим показником фінансових результатів господарської діяльності підприємства є прибуток.

Пунктом 9.1 статті 9 Статуту передбачено, що підприємство самостійно планує свою діяльність та визначає перспективи розвитку, виходячи з потреб працевлаштування інвалідів по зору в конкретному регіоні, попиту на продукцію, яка виробляється, та необхідності забезпечення виробничого та соціального розвитку підприємства і Товариства в цілому, підвищення особистих доходів працівників.

Вимогами п. 12.1 ст. 12 Статуту передбачено, що відносини працівника та підприємства, що виникли на основі трудового договору, регулюються законодавством України «Про працю» та відповідними відомчими нормативними актами УТОС.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, пунктом 13.2 статті 13 Статуту передбачено, що підприємство, якщо воно не одержує дотацій, асигнувань з бюджету Товариства, в межах коштів нарахованих фондів і спецфондів може встановлювати для своїх працівників додаткові пільги понад встановлених відомчими нормативними актами УТОС.

Відповідно до п. 1.1 Розділу І, пп. 2.2.2, 2.2.7 п. 2.2 розділу II Трудового контракту з керівником підприємства керівник, зокрема, зобовязується забезпечувати прибуткову діяльність підприємства, постійно спрямовувати діяльність підприємства на забезпечення роботою працюючих на підприємстві інвалідів по зору, створення для них належних умов праці, дотримання вимог діючого законодавства щодо розмірів та строків виплати заробітної плати, не допускати простроченої заборгованості з заробітної плати перед працюючими із звільненими керівниками. Керівник несе персональну відповідальність за стан дебіторської та кредиторської заборгованості, а також за стан податкових розрахунків та розрахунків з бюджетами різних рівнів. У випадку наявності будь-якої з вище перелічених заборгованостей керівник зобовязаний вживати дієвих заходів з метою її якнайшвидшого погашення чи ліквідації.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що наведене спростовує твердження позивача, що Підприємство обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» не має на меті одержання прибутку, а основну частину фонду заробітної плати складають дотації з бюджету.

Слід зазначити, що законодавець на законодавчому рівні встановив гарантії для працівників всіх підприємств, незалежно від права власності та способів фінансування.

Таким чином, колегія суддів вказує на відсутність факту порушення прав позивача у сфері публічно-правових відносин з боку відповідача при накладенні штрафу за порушення трудового законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справи і ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Підриємства обєднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство» Українського товариства сліпих залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі № 813/2853/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

ОСОБА_10

Повний текст виготовлено 12 грудня 2017 року.