Справа № 2-а/2218/17/11
Суддя: Логінова С. М.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2218/17/11
ПОСТАНОВА

17 листопада 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій та зобовязання до вчинення певних дій,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій та зобовязання до вчинення певних дій, посилаючись на те, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2010 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому провести перерахунок його пенсії з 01 січня 2006 року.

Управління провело перерахунок і виплатило позивачу недораховану суму пенсії за період з 1 січня 2006 року по 30.06.2010 р.

При виплаті донарахованої суми пенсії Управління в порушення ст. 46 ч. 2 Закону України "Пpo загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому не нарахувало і не виплатило компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати починаючи з 01 січня 2006 року.

На звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про виплату компенсації втрати частини недоодержаної пенсії позивачу було відмовлено, яку вважає незаконною.

ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2010 р. виконав частково, тобто здійснило перерахунок його пенсії за період з 01.01.2006 р. по 30.06.2010 p., однак без нарахування компенсації, мотивуючи тим, що сума перерахунку є оспорюваною, а не нарахованою.

Виплачена Управлінням Пенсійного Фонду України у м. Хмельницькому донарахована сума пенсії за період з 01.01.2006 р. по 30.06.2010 р. є виплатою за минулий час.

Позивач вважає, що вина Управління Пенсійного Фонду України у м. Хмельницькому в порушенні строків виплати пенсії полягає в тому, що одержавши надану позивачем довідку для перерахунку пенсії з 01.01.2006 р. від 18.11.2008 р. № 3634, видану Державною інспекцією з контролю за цінами в Хмельницькій області за рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2008 р. Управління зобов'язано було на підставі п. 5 Постанови Kабінету Mіністрів України від 31.05.2000 р. № 865 провести перерахунок його пенсії з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", однак відповідач проігнорував вимоги вказаних нормативно-правових актів.

ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду у відповідності до вимог ст. 99 КАС України, оскільки строк звернення до суду ним пропущено з поважної причини.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому нарахувати і виплатити йому компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати з 01.01.2006 р. по 30.06.2010 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позові.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому просив відмовити у задоволенні позову оскільки не доведена вина відповідача у невиплаті пенсії позивачу.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2010 року визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому ОСОБА_1 пенсії з 1 січня 2006 року та зобовязано відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до довідки від 18 листопада 2008 року № 3634, виданої Державною інспекцією з контролю за цінами з 1 січня 2006 року.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2010 року ОСОБА_1 15 червня 2010 року здійснено перерахунок пенсії.

Відповідно до статей 1, 4, 6 Закону України №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» виплата суми компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), провадиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, що фінансуються чи дотуються з бюджету, за рахунок коштів відповідного бюджету.

Відповідно до ст. 2 Закону №2050-111 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, не дають жодних підстав уважати, що строк цієї затримки починає обчислюватися лише після нарахування певного виду доходів.

Аналіз статей 1-4 Закону №2050-111, як кожної окремо, так і в сукупності, вказує на те, що визначальним для виплати зазначеної компенсації є: порушення строку затримки виплати доходу, у тому числі з вини відповідного органу, не менше як на один календарний місяць; нарахування цим органом доходів, у тому числі й за певний минулий період, а також місяць, у якому здійснюється виплата нарахованої заборгованості за відповідний місяць, незалежно від часу проведення такого нарахування.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, наведеній в постанові від 19 грудня 2011 року №6-58цс11, згідно з якою своєчасно не нараховані і не виплачені суми доходів підлягають компенсації, при цьому чинне законодавство не містить будь-якого виключення для нарахування такої компенсації залежно від порядку виплати сум доходу - у добровільному чи судовому порядку.

Рішення Верховного Суду є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Конституційний Суд України, рішення якого, відповідно до ст. 150 Конституції України, також є обовязковими до виконання на території України, у своїх рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013 у справах № 1-13/2013 та №1-18/2013 за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер; що при розгляді в позовному провадженні трудового спору про стягнення належної працівникові заробітної плати положення частини другої статті 233 Кодексу підлягає застосуванню у випадках предявлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень не повязане з фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат; що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків и виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Позивач вважає, що строки передбачені ст. 99 КАС України ним пропущено з поважних причин, оскільки з часу призначення пенсії він намагався врегулювати спір шляхом оскарження дій відповідача в адміністративному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій та зобовязання до вчинення певних дій слід задовольнити та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати з 01.01.2006 р. по 30.06.2010 року, поновивши йому строк звернення до суду відповідно до вимог ст. 102 КАС України.

Керуючись ст.ст. 99, 102, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, Закон України №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», "Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Kабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, суд

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій та зобовязання до вчинення певних дій задовольнити.

Поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання неправомірними дій та зобовязання до вчинення певних дій.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати з 01.01.2006 р. по 30.06.2010 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3, 40 грн. шляхом їх безспірного списання органами Державної казначейської служби України із рахунку управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів до Вінницького адміністративного апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя Логінова С.М.