Справа № 242/3110/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року справа №242/3110/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у справі № 242/3110/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Селидовське ОУПФУ), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просила: визнати протиправними бездіяльність, дії щодо невиплати пенсії; зобов'язати поновити нарахування та виплату пенсії за віком на рахунок, відкритий у Публічному акціонерному товаристві КБ «Приватбанк», відповідно до заяви; допустити негайне виконання постанови в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць (а.с. 22-23).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений, а саме: визнано неправомірною бездіяльність Селидовського ОУПФУ щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 за його заявою від 20.06.2017 року; зобов'язано Селидовське ОУПФУ здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком на рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до її заяви від 20.06.2017; допущено негайне виконання постанови суду у межах суми платежу за один місяць (а.с. 51-53).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані відсутністю підстав для поновлення виплати пенсії позивачеві у зв'язку з тим, що позивач не зверталась до УСЗН з заявою про видачу довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи. Вважає, що не зважаючи, на зміну місця реєстрації, позивач є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 56-60).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до копії посвідчення серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 з 20.03.1996 призначено пенсію за віком і перебувала на обліку в УПФУ в Ленінському районі м.Донецька (а.с. 9).

В подальшому позивач знаходилася на обліку в УПФУ у Волноваському районі Донецької області, пенсію виплачено до 29.02.2016 включно (а.с. 82).

18.04.2017 ОСОБА_2 звернулася до Селидовського ОУПФУ з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії (а.с. 91).

З 21.04.2017 позивача взято на облік в Селидовському ОУПФУ на підставі електронного макету пенсійної справи (а.с. 56 зворотній бік).

20.06.2017 позивач звернулася до відповідача з заявою щодо роз'яснення причин невиплати пенсії (а.с. 10).

Листом від 05.07.2017 №3817/02 Селидовське ОУПФУ позивачеві роз'яснено, що відповідно до ст.8 постанови Кабінету міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» зі змінами відповідно постанови Кабінету Міністрів від 8 червня 2016 року № 352 заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі відсутності обставин, що спричинили переміщення. При цьому «статус» внутрішньо переміщеної особи не втрачається автоматично. Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено виключний перелік підстав для скасування дії довідки, до яких не відноситься факт зміни місця реєстрації («прописки»). Таким чином, внутрішньо переміщена особа не втрачає свого «статусу» з підстав зміни місця реєстрації. Водночас, дана особа, має право за власним бажанням подати заяву до УСЗН про відмову від довідки ВПО. Враховуючи вищезазначене, для поновлення виплати пенсії та визначення статусу громадянам, які раніше проживали на території непідконтрольній український владі, але на даний час зареєструвалися для постійного місця проживання на території, яка підпорядковується Селидівській міській раді, необхідно надати до нашого управління довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або відмову у реєстрації внутрішньо переміщеної особи, яка винесена управлінням соціального захисту населення (а.с. 11-12).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо невиплати пенсії позивачеві з березня 2016 року у зв'язку з відсутністю довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058) за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем не приймалося рішення про припинення виплати пенсії позивачеві з 01.03.2016.

Пенсійний орган в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем не надано довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу та не підтверджено реєстрацію місця проживання, що позбавляє відповідача можливості та законних підстав для поновлення виплати пенсії.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI (далі - Закон №1058).

Згідно з ч.1 ст.49 Закону №1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку про порушення відповідачем вимог ч.1 ст. 49 Закону №1058, оскільки з березня 2016 року позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Відповідно до абз.2 п.9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 (далі - Правила), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання (абз .2 п.4 Правил).

З копії паспорта позивача встановлено, що остання з 18 квітня 2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7, 93).

Колегія суддів зазначає, що вищезазначений запис про реєстрацію внесений уповноваженим органом у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як не підтвердження реєстрації проживання.

Колегія суддів вважає неприйнятним доводи апеляційної скарги щодо посилання на Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII та постанов Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року, №136 від 18.02.2016 року, № 509 від 01.10.2014 року, № 637 від 05.11.2014 року, оскільки позивач не є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Також колегія суддів зазначає, що визначення статусу внутрішньо переміщеної особи не входить до компетенції відповідача.

Позивач просив визнати протиправними дії, бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії.

Позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві пенсії не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не допустив бездіяльність, а навпаки вчинив дії шляхом припинення нарахування та виплати пенсії.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про визнання протиправними дій Селидовського ОУПФУ щодо невиплати пенсії позивачеві за її заявою від 18.04.2017.

Позивач в позовній заяві просив зобов'язати поновити нарахування та виплату пенсії та не зазначив, з якої дати необхідно поновити порушене право, ці обставини не встановлені судом першої інстанції.

За результатами вивчення матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачеві припинено виплату пенсії з 1 березня 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З врахуванням викладеного, колегія суддів зобов'язує відповідача поновити нарахування та виплату позивачеві пенсії з 01.03.2016 на рахунок в ПАТ «Приватбанк».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи частково невірно вирішив спір, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.3, ст. 202 ч.1 п.1, п.3 ст. 205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5, ст..256 ч.1 п.1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у справі № 242/3110/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 за заявою від 18.04.2017.

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з 1 березня 2016 року на рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Приватбанк».

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць