Справа № 287/52/17-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Волощук В.В.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" грудня 2017 р. Справа № 287/52/17-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "03" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2017 року позивач звернувся з вказаним позовом до Олевського районного суду Житомирської області, в якому просив визнати бездіяльність Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у відмові у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправною; зобов'язати Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня, звернення з заявою про призначення пенсії до управління пенсійного фонду України в Олевському районі; зобов'язати Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з моменту звернення, з заявою про призначення пенсії до Управління пенсійного фонду України в Олевському районі.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 03.10.2017 року позов ОСОБА_3 до Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано бездіяльність Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у відмові у призначенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправною.

Зобов'язано Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ІПН: 41246527, призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 23.07.2017 року.

Зобов'язано Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ІПН: 41246527, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23.07.2017 року.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_3, по досягненню 55 років, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Відповідач листом №1155/02 від 27.06.2017 року відмовив позивачу, у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку посилаючись на те, що посвідчення потерпілого 4 категорії серії НОМЕР_1 від 10.12.1993 року видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією Житомирської області.

Однак, ОСОБА_3, зареєстрований та проживає в с.Кишин Олевського району Житомирської області з 26.04.1986 року по даний час, що стверджується довідкою № 1142 від 13.07.2017 року виданою Олевською міською радою з якої слідує, що позивач дійсно зареєстрований та постійно проживає з 26.04.1986 року і на даний час в с.Кишин Олевського району Житомирської області (постановою КМУ від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони посиленогорадіоекологічного контролю), що також стверджується копією паспорта виданого на ім'я ОСОБА_3

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначається така категорія осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Частиною 3 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до положень ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами ст.55 цього Закону України передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

У відповідності до ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (з наступними змінами).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7 зазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, основними документами, що підтверджують право позивача на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку є наступні документи, а саме: особистий паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 ; посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 (категорія 4); довідкою з місця проживання виданої Олевською міською радою № 1142 від 13.07.2017 року.

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, посвідчення не було визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, а тому є чинним і вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Разом з тим, посвідчення вказує і на той факт, що позивач згідно абз.4 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» станом на 01.01.1993 року прожив або відпрацював у зоні посиленого радіологічного контролю більше чотирьох років. Таким чином, першопочаткова величина зниження пенсійного віку 2 роки є встановленою.

Колегія суддів, дослідивши вказані довідки вважає, що відповідачем безпідставно не прийнято дані, що містяться в документах, наданих позивачем.

Таким чином, наведені обставини підтверджують те, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, правом на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій та свідчить про безпідставність вказаної відмови відповідача у її призначенні пенсії та недотриманні відповідачем необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, дія.

Стосовно ж обраного позивачем та судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача призначити та проводити нарахування позивачу, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 5 років з 23.07.2017р, то колегія суддів зазначає, що для прийняття такого рішення про призначення пенсії необхідно дослідити (не лише обставини стосовно того, що заявник (позивач) є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на зменшення пенсійного віку на 5 років) і ряд інших обов'язкових складових та документів, а зокрема щодо наявності відповідного стажу у позивача, що дає йому право на призначення пенсії.

Відповідно до пунктів 1.1 та 4.3 названого вище Порядку №22-1 управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі є органом, що призначає пенсію та з'ясовує обставини щодо наявності у особи відповідного стажу , що дає йому право на призначення пенсії.

Після надходження заяви та документів орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто підставою для повідомлення про відмову у призначені пенсії може бути виключно рішення ПФУ, прийняте з цього питання.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи обумовлене, суд не перевіривши всіх складових від яких залежить призначення пенсії (в тому рахунку і щодо стажу) не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008року, постанові ВАСУ від 28.07.2015року справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати пенсії або прийняття рішення про відмову у їх видачі, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Натомість, суд першої інстанції при прийнятті рішення зазначених обставин та положень законодавства не врахував, у зв'язку з чим перебрав на себе повноваження, які належать виключно відповідачу.

Однак, колегія суддів враховує, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, однак з помилковим застосуванням законодавства щодо способу захисту порушеного права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в частині, що стосується покладеного на відповідача зобов'язання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ємільчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково, постанову Олевського районного суду Житомирської області від "03" жовтня 2017 р. постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "12" червня 2017 р. змінити у частині:

"Зобов'язати Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 5 років з 23.07.2017 року

Зобов'язати Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 5 років з 23.07.2017 року"

на рішення, яким:

"Зобов'язати Ємільчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській розглянути подану ОСОБА_3 заяву про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення з урахуванням того, що ОСОБА_3 належить до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та має право на користування пільгами (в тому числі і правом на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років з 23.07.2017 року), встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

В.Б. Шидловський