Справа № П/811/1420/17
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Справа № П/811/1420/17

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Лайн-Груп" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сан Лайн-Груп" звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування наступних податкових повідомлень-рішень:

- № НОМЕР_1 від 22.06.2017 року про порушення пп.134.1 п.134.1 ст.134 ПК України та відповідно до ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 31517764,00 грн. та застосований штраф у розмірі 7879441,00 грн.;

- № від 22.06.2017 року про порушення пп.134.1 п.134.1 ст.134 ПК України, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3189448,00 грн.;

- № від 22.06.2017 року про порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України та відповідно до ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 26204673,00 грн., та застосований штраф у розмірі 6551168,00 грн.;

- № від 22.06.2017 року про порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3510017 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані рішенням винесені на підставі документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Сан Лайн-Груп" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "ТРС ОСОБА_1" (код 40289727) за вересень-листопад 2016 року, що відображені у податкових деклараціях з ПДВ за вересень-листопад 2016 року, ТОВ "ТДА-Еко Трейд" (код 37071653), ТОВ "РОЙД" (код 40894125) за листопад-грудень, що відображені в податкових деклараціях з ПДВ за листопад-грудень 2016 року та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в декларації з податку на прибуток за 2016 рік, за наслідками якої складено акт № 205/11-28-14-01/39985879 від 09.06.2017 р.

На думку позивача, обставини на які посилається податковий орган як на докази порушення ТОВ "Сан Лайн-Груп" податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "ТРС ОСОБА_1" (код 40289727) за вересень-листопад 2016 року, що відображені у податкових деклараціях з ПДВ за вересень-листопад 2016 року, ТОВ "ТДА-Еко Трейд" (код 37071653), ТОВ "РОЙД" (код 40894125), жодним чином не обґрунтовані з точки зору діючого законодавства України, базуються виключно на припущеннях без відповідних належних та допустимих показах наявності вини та/або умислу позивача на отримання неправомірної податкової вигоди по зазначеним взаємовідносинам. При цьому, щодо самих спірних господарських операцій, то позивач зазначив, що вони відбулися в об'єктивній дійсності, спричинили рух активів та/або зміни у структурі зобов'язань між позивачем та його контрагентами. Спірні господарські операції залежним чином відображені позивачем в бухгалтерському обліку.

Враховуючи викладене, на думку позивача, фіскальним органом безпідставно та необґрунтовано винесено висновки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, так як такі висновки зроблені виключно на підставі припущень, які не підкріплені жодними фактичними доказами.

Представником позивача до судового засідання подано суду заяву про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, подав до суду заперечення згідно змісту якого зазначив, що в ході перевірки ТОВ "Сан Лайн-Груп" було встановлено, що контрагенти постачальника ТОВ "ТРС ОСОБА_1", ТОВ "ТДА Еко Трейд" та ТОВ "Ройд" здійснювали діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третій особам, в тому числі ТОВ "Сан Лайн-Груп", що в подальшому призвело до формування схемного податкового кредиту та ухиленню від сплати ПДВ до бюджету, що призвело до завищення суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 29714690 грн., завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток в сумі 3189448 грн. та заниження фінансового результату до оподаткування в сумі 175098686 грн. (т.7 а.с. 53-59).

Згідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

При цьому, за приписами ч.6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, суд дійшов висновку про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Лайн-Груп" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "ТРС ОСОБА_1" (код 40289727) за вересень-листопад 2016 року, що відображені у податкових деклараціях з ПДВ за вересень-листопад 2016 року, ТОВ "ТДА-Еко Трейд" (код 37071653), ТОВ "Ройд" (код 40894125)за листопад-грудень 2016 року, що відображені в податкових деклараціях з ПДВ за листопад-грудень2016 року та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в декларації з податку на прибуток за 2016 рік, за наслідками якої складено акт № 205/11-28-14-01/39985879 від 09.06.2017 р. (т.1 а.с. 22-34).

Відповідно до зазначеного вище акту, перевіркою встановлено наступні порушення:

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України внаслідок чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на загальну суму 26204673 грн., в тому числі: за вересень 2016 року на суму 5363485 грн.; за жовтень 2016 року на суму 6263299 грн.; за листопад 2016 року на суму 7486222 грн.; за грудень 2016 року на суму 7091667 грн.;

- завищено суму від'ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) в розмірі 3510017 грн., у тому числі: за грудень 2016 року в сумі 3510017 грн.;

- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, внаслідок чого занижено фінансовий результат до оподаткування, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 31517764 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 31517764 грн,

- завищено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 3189448 грн.

За результатами висновків викладених в акті перевірки, 22 червня 2017 року відповідачем винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 22.06.2017 року про порушення пп.134.1 п.134.1 ст.134 ПК України та відповідно до ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 31517764,00 грн. та застосований штраф у розмірі 7879441,00 грн. (т.1 а.с.35);

- № від 22.06.2017 року про порушення пп.134.1 п.134.1 ст.134 ПК України, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3189448,00 грн. (т.1 а.с.36);

- № від 22.06.2017 року про порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України та відповідно до ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 26204673,00 грн., та застосований штраф у розмірі 6551168,00 грн.(т.1 а.с. 37);

- № від 22.06.2017 року про порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3510017 грн. (т.1 а.с. 38).

Позивач вважає протиправним податкові повідомлення-рішення, оскільки господарські операції підтверджені первинними документами та податковими накладними, а ТОВ «Сан Лайн- Груп" дотримано передбачені Податковим кодексом України умови для формування податкового кредиту та витрат.

Доводи відповідача, викладені в письмовому запереченні проти позову, повністю співпадають з висновками акта перевірки.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України при розгляді справ даної категорії судам належить зясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції та установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ТОВ «Сан Лайн-Груп» з його контрагентами мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосубєктність учасників господарської операції.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Торговий Дім Агро-Еко Трейд" судом встановлено наступне.

09 листопада 2016 року між ТОВ «Торговий Дім Агро-Еко Трейд», та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00023, відповідно до якого ТОВ «ТД Агро-Нко Трейд» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.І а.с.172-173).

21 листопада 2016року між ТОВ «ТД Агро - Еко Трейд»» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00025, відповідно до якого ТОВ «ТД Агро-Еко Трейд» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.І а.с.196-198).

22 грудня 2016року між ТОВ «ТД Агро - Еко Трейд»» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00031, відповідно до якого ТОВ «ТД Агро-Еко Трейд» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016року, на умовах даного договору (Т.І а.с.247-248)

Вказані Договори мають ідентичні умови, окрім кількості Товару та відповідно загальної вартості Товару.

Судом встановлено, що п.2.1 Договору, сторони встановили якісні показники, яким повинен відповідати постачаємий товар.

П.3.1 Договору передбачено, що товар поставляється на умовах DAP - склад Покупця (правил Інкотермс 2010), за винятком застережень, прямо встановлених умовами Договору за адресою: 7 3В «Одеський олійноекстракційний завод» вул. Мечнікова, 132, м. Одеса, Одеська область і склад Покупця).

В пунктах 4.2 - 4.2.9 Договору Сторони передбачили визнання остаточної вартості Товару, партії Товару згідно їх показникам якості, що остаточно вказується у видаткових накладних.

За договором поставки №С 16-00023 від 09.11.2016 року ТОВ «ТД Агро - Еко Трейд» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 5 264 000 грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки №С 16-00025 від 21.11.2016 року ТОВ «ТД Агро - Еко Трейд» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 10 240 208.21 грн.. ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки №С 16-00031 від 22.12.2016 року ТОВ «ТД Агро - Еко Трейд» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 1914 570,73грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

В податковому обліку ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1» ПДВ в сумі 1171132,52грн., відніс до складу податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року, а ПДВ в сумі 1 731 997,42грн., віднесено до складу податкового кредиту в податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року.

Зазначені вище господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, зокрема, але не виключно: договорами поставки насіння соняшника до ТОВ «ОСОБА_3 - ОСОБА_1» з боку ТОВ «ТД Агро - Еко Трейд», податковими, видатковими, товарно-гранспортними накладними, платіжними дорученнями, договором на переробку давальницької сировини, укладений між ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1» та ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» (Т.І а.с.174-195, 199-246, 249-250, Т.ІІ а.с.1-17).

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Торговий Дім Агро-Еко Трейд" судом встановлено наступне.

01 вересня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1», та ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1», було укладено Договір поставки №С 16-00002, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т. ІІ а.с. 56-57).

06 вересня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00003, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.ІІ а.с. 113-114).

07 вересня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00004, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.ІІ а.с.143-144).

16 вересня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп». було укладено Договір поставки №С 16-00006, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.ІІ а.с. 181-182).

22 вересня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп». було укладено Договір поставки №С 16-00007, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016року, на умовах даного договору (Т.ІІ а.с.211-212).

01 жовтня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00008, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.ІІІ а.с.65-66).

08 жовтня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00009, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.ІІІ а.с. 113-114).

12 жовтня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп». було укладено Договір поставки №С 16-00010, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.ІІІ а.с.170-171).

22 жовтня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00014, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.ІІІ а.с.223-224).

26 жовтня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00017, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т. IV а.с.20-21).

28 жовтня 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп». було укладено Договір поставки №С 16-00018, відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т. IV а.с.56-57).

01 листопада 2016 року між ТОВ «ТРС ОСОБА_1» та ТОВ «Сан Лайн-Груп». було укладено Договір поставки №С 16-00020. відповідно до якого ТОВ «ТРС ОСОБА_1» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т. IV а.с.168-169).

Судом встановлено, що вищезазначені Договори мають ідентичні умови, окрім кількості Товару та відповідно загальної вартості Товару.

Відповідно до п.2.1 Договору, сторони встановили якісні показники, яким повинен відповідати постачаємий товар.

П.3.1 Договору передбачено, що товар поставляється на умовах DАР - склад Покупця (правил Інкотермс 2010), за винятком застережень, прямо встановлених умовами Договору за адресою: ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» вул. Мечникова, 132, м. Одеса, Одеська область (склад Покупця).

За договором поставки № С16-00002 від 01.09.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп», Товару на загальну суму 11 201 002, 09 грн, ТОВ «Сан Лайн-Груп», розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00003 від 06.09.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 5 426 602,35грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки №С 16-00004 від 07.09.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 5 898 308,99грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки №С 16-00006 від 16.09.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 4 786 398,32грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00007 від 22.09.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 19 945 329,21грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00008 від 01.10.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 10 165 722,61грн., ТОВ «Сан Лайн-і» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00009 від 08.10.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 10 230 716,16грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00010 від 12.10.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 11 257 283,09грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00014 від 22.10.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 10 509 375,17грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00017 від 26.10.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 8 064 382,93грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00018 від 28.10.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 11 145 437,87грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки № С16-00020 від 01.11.2016 року ТОВ «ТРС ОСОБА_1» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 5 038 901,68грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

В податковому обліку ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1» ПДВ в сумі 5 556 227.87грн., відніс до складу податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2016року. ПДВ в сумі 6 469 885,21грн., віднесено до складу податкового кредиту в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2016 року, а ПДВ в сумі 6 918 797,01 грн., віднесено до складу податкового кредиту а додатковій декларації з ПДВ за листопад 2016 року.

Зазначені вище господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, зокрема: договорами поставки насіння соняшника до ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1» з боку ТОВ «ТРС «Флагман Груп», податковими, видатковими, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, договором на переробку давальницької сировини, укладений між ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1» та ТОВ «Одеський Олійноекстракційний завод» (Т. ІІ а.с.58-112, 115-142, 145-180, 183-210, 213-250, Т.ІІІ а.с.1-64, 67-112, 115-169, 172-222, 225-250, Т.IV а.с.1-19, 22-55, 58-107, 111-177).

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Торговий Дім Агро-Еко Трейд" судом встановлено наступне.

03 листопада 2016 року між ТОВ «Ройд», та ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1», було укладено Договір поставки №С 16-00021, та додаткову угоди до нього №1, відповідно до якого ТОВ «Ройд» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.IV а.с.211-213).

05 грудня 2016 року між ТОВ «Ройд» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки № С16-00026, відповідно до якого ТОВ «Ройд» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016року, на умовах даного договору (Т. V а.с.14-15).

08 грудня 2016року між ТОВ «Ройд» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00027, відповідно до якого ТОВ «Ройд» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.V а.с.40-42).

10 грудня 2016року між ТОВ «Ройд» та ТОВ «Сан Лайн-Груп», було укладено Договір поставки №С 16-00028, відповідно до якого ТОВ «Ройд» та додаткову угоди до нього №1 зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору (Т.V а.с.83-84).

15 грудня 2016року між ТОВ «Ройд» та ТОВ «Ройд», було укладено Договір поставки № С16-00029, відповідно до якого ТОВ «Ройд» зобов'язано поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язаний прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2016 року, на умовах даного договору.

Вказані Договори мають ідентичні умови, окрім кількості Товару та відповідно загальної вартості Товару.

Судом встановлено, що відповідно до п.2.1 Договору, сторони встановили якісні показники, яким повинен відповідати постачаємий товар.

П.3.1 Договору передбачено, що товар поставляється на умовах ОАР - склад Покупця (правил Інкотермс 2010), за винятком застережень, прямо встановлених умовами Договору за адресою: ГОВ «Одеський олійноекстракційний завод» вул. Мечникова, 132, м. Одеса, Одеська область склад Покупця).

В пунктах 4.2 - 4.2.9 Договору Сторони передбачили визнання остаточної вартості Товару, партії Товару згідно їх показникам якості, що остаточно вказується у видаткових накладних.

За договором поставки №С 16-00021 від 03.11.2016 року ТОВ «Ройд» поставив на адресу ТОВ ОСОБА_4» Товару на загальну суму 10 734 498,21грн, ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки №С 16-00026 від 05.12.2016 року ТОВ «Ройд» поставив на адресу ТОВ ОСОБА_4» Товару на загальну суму 5 634 786,79грн.. ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки №С 16-00027 від 08.12.2016 року ТОВ «Ройд» поставив на адресу ТОВ ОСОБА_4» Товару на загальну суму 9 203 914,81грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки №С 16-00028 від 10.12.2016 року ТОВ «Ройд» поставив на адресу ТОВ ОСОБА_4» Товару на загальну суму 11358 555.49грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

За договором поставки №С 16-00029 від 15.12.2016 року ТОВ «Ройд» поставив на адресу ТОВ «Сан Лайн-Груп» Товару на загальну суму 10 268 138,58 грн., ТОВ «Сан Лайн-Груп» розрахувався за отриманий товар повністю.

В податковому обліку ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1» ПДВ в сумі 1 789 083,05 грн., відніс до складу податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року, а ПДВ в сумі 6 077 565,95 грн., віднесено до складу податкового кредиту в податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року.

Зазначені вище господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, зокрема: договорами поставки насіння соняшника до ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1» з боку ТОВ «Ройд», податковими, видатковими, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, договором на переробку давальницької сировини, укладений між ТОВ «ОСОБА_2 - ОСОБА_1» та ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» (Т. IV а.с.214-250, Т.V а.с.1-13, 16-39, 42-82, 85-133, 137-204).

Всі документи підписані відповідальними особами та скріплені печатками як позивача так і контрагента.

При цьому, накладні, якими оформлювався факт надання послуг та отриманого товару, містить всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву послуги (товару), його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

Дослідивши надані до суду первинні документи, суд встановив, що вони складені відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За таких обставин, факт здійснення господарських операцій підтверджується позивачем належним чином оформленими первинними та розрахунковими документами, що згідно з ст.198 ПК України свідчить про належне формування позивачем на підставі цих первинних документів податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат.

Окрім того, суд зауважує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати його контрагентами податків до бюджету, від знаходження постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання віднесення певних сум до податкового кредиту не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Натомість, у разі, якщо такі особи не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо таких осіб.

Доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Судом відхиляються посилання відповідача на інформацію податкового органу про неможливість підтвердження реальності господарських операцій вищевказаних контрагентів, оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

На час вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентами, останні мали статус юридичної особи, були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства України та включені до ЄДРПОУ.

Крім того, судом встановлено, що в проваджені Управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження №0000375 від 07.05.2014 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.ч.1, 3 ст. 212, ч.5 ст. 27, ч.3 ст.212, ч.ч.2,1 ст 205, ч.3 ст. 209 КК України.

Представником відповідача зазначено, що у ході досудового розслідування, розглядаються матеріали перевірки від 09.06.2017 року № 205/11-28-14-01/39985879 по ТОВ «Сан Лайн-Груп», що під час слідства отримано відомості, які свідчать про порушення податкового та іншого законодавства України.

Суд зазначає, обов'язковим для адміністративного суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи щодо якої ухвалений вирок або постанови суду є саме вирок суду в кримінальній справі та лише в питаннях, чи мало місце діяння та вчинено воно цією особою. Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в ухвалі ВАСУ від 28.07.2015 року у справі №К/800/33190/14.

Таким чином в разі, якщо податковий орган посилається на кримінальне провадження стосовно посадової особи контрагента, воно не має преюдиційного значення в розумінні ст.72 КАС України, а отже має досліджуватись в сукупності з іншими доказами.

Отже, зазначене вище кримінальне провадження не встановлює жодного факту, який мав би преюдеційне значення для розгляду адміністративної справи щодо правомірності винесення податковим органом податкових повідомлень рішень.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Судом встановлено, що позивач відображав суми податку на додану вартість у складі податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ТРС ОСОБА_1», ТОВ «Торговий Дім Агро-Еко Трейд» та ТОВ «Ройд», у звязку з отриманням послуг.

При цьому, слід зазначити, що статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Тобто, відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій. Відповідно, оформлені належним чином податкові накладні та інші первинні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та нарахування податку є документами, які є підставою для формування податкового кредиту та витрат підприємства у податковому обліку.

В ході судового розгляду, судом були досліджені та оцінені надані позивачем первинні документи по взаємовідносинам з контрагентами, в результаті чого судом не встановлено їх невідповідності вимогам чинного законодавства, навпаки, вони складені належним чином та містять всі обов'язкові реквізити, отже такі документи можна вважати належними доказами реальності здійснених господарських операцій.

В той же час, в акті перевірки позивача, відповідачем не наведено вичерпного переліку розбіжностей між вимогами діючого законодавства до оформлення первинних документів та фактичним змістом первинних документів по взаємовідносинам позивача з контрагентами.

В розумінні ст.16 Податкового кодексу України, навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару/надання послуг певних порушень податкового законодавства, дані обставини тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту та витрат.

Податковий кодекс України не містить в собі таких підстав для збільшення платнику податків грошового зобов'язання з ПДВ як наявність розбіжностей між податковим кредитом покупця та податковими зобов'язаннями відповідача, та/або наявністю висновку посадової особи податкового органу щодо ознак «фіктивності» контрагента, а фактичність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується належним чином завіреними копіями доказів, що наявні в матеріалах справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не прийняття до уваги змісту та обсягу господарських операцій, вказаних в наданих до перевірки документах, як наслідок, твердження про відсутність об'єктів оподаткування по спірним господарським операціям, ґрунтується виключно на припущені порушень норм податкового законодавства контрагентами позивача, внаслідок чого, на думку ДПІ, первинні документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, а останній позбавлений законного права на віднесення сум по документам до доходу та витрат.

При цьому, твердження суду про наявність в доводах контролюючого органу виключно припущень щодо неправомірної поведінки контрагентів позивача ґрунтується на тому, що оскільки представником відповідача не надано доказів прийняття відповідних податкових повідомлень-рішень, якими б контрагентам позивача збільшувались суми грошових зобов'язань по ПДВ, то доводи, викладені в акті перевірки позивача, є лише думкою певної посадової особи, відповідальної за складання таких актів.

Відтак, доводи, викладені в акті перевірки спростовуються належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи, а обставини, на які посилається представник відповідача, не можуть бути достатніми підставами для визнання правочинів між позивачем та контрагентом недійсними та не можуть одночасно бути достатніми доказами «безтоварності»/неможливості фактичного здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та контрагентами.

Слід також зазначити, що жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, приймати рішення щодо реальності тих чи інших господарських операцій платника податку або права визнавати нікчемними вчинені ним правочини.

Суд в даному випадку враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 27.01.2016 по справі №4842/11/2670, а саме: за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Таким чином, на виконання вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не надані належні та допустимі докази на спростування фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом, за наслідками яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що фактично були відсутні обставини, наявність яких дало б підстави ставити під сумнів реальність господарських операцій позивача з контрагентами.

Крім зазначеного, за правилами пункту 36.1., пункту 36.5. статті 36, пункту 38.1. статті 38, пункту 47.1. статті 47, пункту 49.2. статті 49, пункту 109.1. статті 109 Кодексу, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 22.10.2010 та 31.01.2011 і повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 22.01.2009 (справа «Булвес АД» проти Болгарії) констатував, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товарів/робіт/послуг від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та формування витрат, однак таких обставин в ході розгляду даної справи судом встановлено не було.

Аналогічна позиція підтверджується численною судовою практикою у відповідних справах (ухвали Вищого адміністративного суду України від 19.02.2013 № К/9991/64614/11, від 16.03.2013 № К/800/9087/13).

Незважаючи на зазначене, відповідач позбавив позивача права на бюджетне відшкодування через недотримання вимог податкового законодавства контрагентами.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України під витратами розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до вимог п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, котрі враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, за приписами п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, платник податків має право віднести будь-які витрати до складу витрат за умови їх здійснення в межах своєї господарської діяльності, документального підтвердження відповідних витрат шляхом оформлення первинних документів відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до зазначеної норми, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення податкового органу, яким платнику податків визначені податкові зобовязання, резюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

ГУ ДФС у Кіровоградській області не доведено фактів відсутності реального характеру господарських операцій позивача з його контрагентом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про неправомірність прийняття Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області податкових повідомлень-рішень від 22.06.2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, а тому позовні вимоги, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 162, 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.06.2017 року про порушення пп.134.1 п.134.1 ст.134 ПК України та відповідно до ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 31517764,00 грн. та застосований штраф у розмірі 7879441,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2017 року про порушення пп.134.1 п.134.1 ст.134 ПК України, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3189448,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2017 року про порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України та відповідно до ч.1 п.123.1 ст.123 ПК України, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 26204673,00 грн., та застосований штраф у розмірі 6551168,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2017 року про порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3510017 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області судовий збір в розмірі 1 182 787,65 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок: УК у м.Кроп./м.Кропивницький/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38037409; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області; код банку отримувача (МФО) 823016; рахунок отримувача: 4002; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_5