Справа № 801/3655/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №801/3655/13-а Головуючий у 1- й інстанції Кащеєва Г.Ю. Суддя - доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

07 грудня 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву Міністерства оборони України про роз'яснення рішення у справі № 801/3655/13-а за адміністративним позовом заступника Сімферопольського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах ОСОБА_2 до Міністерства інфраструктури України, Міністерства оборони України про стягнення заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник Сімферопольського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до суду в інтересах особи ОСОБА_2 з адміністративним позовом про визнання бездіяльності стосовно невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільнені у розмірі 159523 грн. протиправною; стягнення з Міністерства оборони України на користь громадянина ОСОБА_2 заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 159523 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2013 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2014 скасовано постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14.05.2013р. по справі № 801/3655/13-а та прийнято нову, якою позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 159 523,00 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

06.02.2014 року Севастопольським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист №801/3655/13-а.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2015 втрачене судове провадження в адміністративній справі № 801/3655/13-а, яка знаходилась в провадженні Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим - відновлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 801/3655/13-а та клопотання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання - задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 визначено територіальну підсудність справи №801/3655/13-а - Київському окружному адміністративному суду.

До суду надійшла заява Міністерства оборони України про роз'яснення способу та порядку виконання постанови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2014.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити судове засідання за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, письмові документи, доводи заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Згідно постанови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2014 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; стягнуто з Міністерства оборони на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 159523,00 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно поданої заяви, існує необхідність роз'яснити порядок та спосіб виконання рішення суду, яким стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 159 523,00 грн.

Заявник вказує, що у зв'язку із знаходженням позивача на тимчасово окупованій території України існує потреба у наданні роз'яснення порядку та способу виконання постанови Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2014 з огляду на те, що:

- на час виконання судового рішення позивач змінив громадянство України на громадянство Російської Федерації;

- позивач постійно фактично перебуває на тимчасово окупованій території;

- незрозумілим є порядок перерахування коштів на тимчасово окуповану територію України у зв'язку із фактичним перебуванням позивача на тимчасово окупованій території та відсутністю можливості роботи банківських установ відповідно до вимог законодавства України.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан ні в Україні в цілому, ні на окремих територіях Донецької області на теперішній час не запроваджено.

Відповідно статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Згідно норми ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Указом Президента України від 14 квітня 2014року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду спору антитерористична операція триває.

За змістом ст.1 Закону «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Згідно вказаного Закону райони проведення такої операції визначаються, в тому числі, керівництвом антитерористичної операції.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", приписів Закону України «Про боротьбу з тероризмом», керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014року.

Згідно Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції встановлюється особливий порядок пов'язаний з наданням спеціальних повноважень, необхідних для забезпечення безпеки і здоров'я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій. У зв'язку із зазначеними приписами Закону, КМУ затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

До переліку пунктів, на території яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Донецьк. Згідно Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22 січня 2015року №27, встановлено особливий порядок переміщення в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів. До зазначених територій включені території, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України.

Наразі, у Законах не врегульовано порядок чи механізм виконання рішень суду за вказаних умов, однак, прийняття вказаних Законів не є підставою для невиконання рішення суду чи невжиття дій та заходів передбачених законом, спрямованих на реальне виконання рішення суду.

Даючи оцінку заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, колегія суддів зазначає, що заявником не надано достатніх доказів наявності підстав, що роблять виконання рішення суду неможливим.

Вказана заявником підстава невиконання рішення не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду.

Виконання рішення суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для встановлення способу виконання рішення суду.

Також колегія суддів наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями.

Вищенаведене свідчить про необґрунтованість вимог щодо встановлення порядку виконання судового рішення в адміністративній справі.

Виходячи з наведеного, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційних скарг, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 165, 170, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву Міністерства оборони України про роз'яснення способу та порядку виконання постанови у справі № 801/3655/13-а за адміністративним позовом заступника Сімферопольського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах ОСОБА_2 до Міністерства інфраструктури України, Міністерства оборони України про стягнення заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 12.12.2017 року.

Головуючий суддя