Справа № 821/1381/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1381/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про захист порушених прав,-

встановив:

13 вересня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі позивач, ФОП ОСОБА_3А.) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) про захист порушених прав, шляхом скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 10 серпня 2017 року №000056/21-22-40-.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 07 липня 2017 року посадові особи відповідача здійснили фактичну перевірку обєкта за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Набережна, 1. В подальшому на адрес позивача поштою надійшов акт фактичної перевірки №31/40/НОМЕР_1 від 07 липня 2017 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 порушила ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Позивач стверджує, що вона не здійснює господарської діяльності за вищезазначеною адресою. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про захист порушених прав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 13 листопада 2017 року подав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. В порушення вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на місці здійснення позивачем господарської діяльності особа, яка проводить розрахунки зі споживачами реалізувала 0,5 л пива «Янтар» на розлив за ціною 15,00 грн. Оскільки у позивача відсутня ліцензія на право торгівлі алкогольними напоями до нього на підставі ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафні санкції в розмірі 17000 грн. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених в матеріалах перевірки та письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено.

01 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3. Укладено договір оренди нежитлових приміщень, предметом якого є оренда кафе загальною площею 93,1 кв.м для здійснення підприємницької діяльності терміном на рік за адресою м. Скадовськ, вул. Набережна, 1. Згідно п. 2.1 даного договору орендодавець протягом тижня з дня підписання цього договору передає , а орендар приймає у користування орендоване майно.

10 липня 2017 року позивач отримала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №7-21-16-64-24833 терміном дії з 10 липня 2017 року до 10 липня 2018 року на кафе за адресою м. Скадовськ, вул. Набережна, 1.

Наказом ГУ ДФС у Херсонській області «Про проведення фактичних перевірок» №540 від 03 липня 2017 року затверджено перелік субєктів та/або обєктів та їх адреси які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст.80 ПК України.

Згідно з переліком на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України відпрацюванню підлягає обєкт: кафе м. Скадовськ, вул. Набережна,1, ФОП ОСОБА_3 (НОМЕР_1).

На підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області «Про проведення фактичних перевірок» №540 від 03 липня 2017 року видано направлення на проведення фактичної перевірки №43 від 06.07.2017 року, яке представник позивача на місці проведення розрахунків відмовився отримати.

Зазначені документи стали підставою для проведення фактичної перевірки обєкту кафе «Гриль Бар», розташованого за адресою Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Набережна,1, в якому здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_3 (податкова адреса м. Скадовськ, вул. Набережна,2/3).

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №31/40/НОМЕР_1 від 07 липня 2017 року.

В акті зазначено, що позивачем порушено ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». 07 липня 2017 року представником позивача на місці проведення розрахунків зі споживачами здійснено реалізацію алкогольних напоїв, а саме: 0,5 л пива «Янтар» на розлив за ціною 15,00 грн. В період реалізації алкогольних напоїв у ФОП ОСОБА_3 була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

На підставі висновків акту перевірки винесено рішення про застосування фінансових санкцій №000056/21-22-40- від 10 серпня 2017 року, яким на підставі ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 17000 грн.

Позивач стверджує, що перевіряємий обєкт є місцем здійснення господарської діяльності ОСОБА_4 відповідно до договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01 травня 2017 року.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст. 75 ПК України).

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).

В даному випадку контролюючий орган здійснив перевірку законодавства про виробництво та обіг підакцизних товарів, а також перевірку дотримання законодавства з питань обігу готівки.

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: … у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).

Підставою для проведення фактичної перевірки стало здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (п.81.1 ст.81 ПК України).

Всі необхідні документи та матеріали надані перевіряючими особами представнику позивача ОСОБА_1, який здійснив розрахунки зі споживачами на обєкті перевірки, але останній відмовився від їх отримання та підписання.

07 липня 2017 року посадовими особами відповідача складено акт відмови від підписання акта перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання (п.86.3 ст.86 ПК України).

Преамбула до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування (абз.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів (абз.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій (ч.13 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч.1 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абз.5 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

Наведені норми дають підстави для висновку, що у випадку роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій субєкт господарювання, який здійснює свою господарську діяльність в такому місці продажу несе відповідальність у вигляді штрафу, але в будь-якому разі порушення повинно бути вчинено саме тим субєктом господарювання, який притягається до відповідальності та вчинено воно повинно бути в місці провадження ним господарської діяльності.

Позивач стверджує, що на обєкті перевірки здійснює свою господарську діяльність інший субєкт господарювання ФОП ОСОБА_4 На підтвердження своєї позиції позивача надала договір оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01 травня 2017 року. Предметом договору є надання в оренду ОСОБА_1 (орендодавцем) ОСОБА_4 (орендарю) приміщення загальною корисною площею 96 кв.м., що розташоване за адресою: м. Скадовськ, вул. Набережна,1 для підприємницької діяльності.

Суд не бере до уваги надані докази та не погоджується з позицією позивача з огляду на наступне.

27 серпня 2008 року ОСОБА_4 видав довіреність ВКР№770344 на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на вчинення всіх дозволених законодавством дій.

01 червня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір оренди нежитлових приміщень, предметом якого є надання у платне строкове користування кафе, загальною площею 93,1 кв. м. для здійснення підприємницької діяльності терміном на один рік, адреса обєкта: м. Скадовськ, вул. Набережна, 1.

Тобто, з 01 червня 2017 року на обєкті за адресою м. Скадовськ, вул. Набережна, 1 здійснює свою господарську діяльність не ФОП ОСОБА_4, а ФОП ОСОБА_3, доказів протилежного сторони суду не надали.

В період реалізації (продажу) 0,5 л пива «Янтар» на розлив за ціною 15,00 грн у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, натомість така ліцензія отримана ФОП ОСОБА_3 10 липня 2017 року №7-21-16-64-24833 на обєкт кафе, за адресою м. Скадовськ, вул. Набережна, 1.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для скасування спірного рішення про застосування фінансових санкцій, як наслідок позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 12 грудня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 13 грудня 2017 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.5.