Справа № 802/1813/17-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 грудня 2017 р. Справа № 802/1813/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: Яременко О.І.

відповідача: Чухно І.В.

представника відповідача: Тиховського М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Будматеріали"

до: Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницького, Немирівського, Тиврівського районів та м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_4

про: визнання протиправним та скасування припису

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Будматеріали" (далі - ПрАТ "Будматеріали", позивач) з адміністративним позовом до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницького, Немирівського, Тиврівського районів та м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни (далі - відповідач 1) про визнання протиправним та скасування припису.

У судовому засіданні 02.11.2017 року, суд усною ухвалою із занесенням її до журналу судового засідання, залучив до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - відповідач 2), та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 15.09.2017 року за наслідками проведеної перевірки додержання ПрАТ "Будматеріали" вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 0,5918 га, за кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4, відповідачем було складено Акт перевірки №309, у висновках якого встановлено, що ПрАТ "Будматеріали" використовує частину земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування та за відсутності правочину, що є порушенням ст. 125, 126 Земельного кодексу України та кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки. Враховуючи виявлені в ході перевірки порушення, 15.09.2017 року відповідачем 1 складено припис №188 із вимогами їх усунення у 30-денний термін.

Не погоджуючись із встановленими в Акті перевірки порушеннями та, як наслідок, із винесеним приписом №188 від 15.09.2017 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом із вимогами його скасування.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Зокрема зазначив, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_4, згідно акту на право власності Серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Вінницької РДА №1428 від 08.11.2012 року, дійсно частково співпадає із земельною ділянкою, яка перебуває в оренді ПрАТ "Будматеріали" ще з 1997 року. Однак розробку та видобуток корисних копалин на ній було проведено ще у 2004 року, відповідно до плану гірничих виробок видобувного уступу розвитку. При цьому, на момент передачі даної земельної ділянки у власність ОСОБА_4, тобто 2012 рік, жодних робіт на земельній ділянці ПрАТ "Будматеріали" уже не виконувало.

Присутня у судовому засіданні державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницького, Немирівського, Тиврівського районів та м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірина Володимирівна зазначила, що здійснивши виїзд на належну ОСОБА_4 земельну ділянку та оглянувши територію, встановила, що працівниками ПрАТ "Будматеріали" було здійснено комплекс робіт, пов'язаних із видобутком і доставкою глини у виробництво. Крім того, в ході обстеження земельної ділянки, виявила факт зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту). Враховуючи наведені обставини, а також те, що вказана земельна ділянка не перебуває у власності чи користуванні ПрАТ "Будматеріали", дійшла висновку про її самовільне зайняття.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позову також заперечував, з підстав, що викладенні у наданих суду письмових запереченнях за вх. №23392 від 01.11.2017 року.

Третя особа - ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, натомість будучи присутнім у попередніх судових засіданнях зазначив, що вказана земельна ділянка перебуває у його власності ще з 2001 року, на підставі рішення Лука - Мелешківської сільської ради №27 від 19.02.2001 року "Про погодження передачі в натурі земельних часток (паїв)". А тому вважає, що виконання ПрАТ "Будматеріали" будь-яких робіт на даній земельній ділянці, свідчить про її самовільне зайняття. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні даного адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, врахувавши позицію третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, відповідно до спеціального дозволу для видобутку цегельної сировини від 21.11.1997 року №1150, ПрАТ "Будматеріали" є користувачем надр, а саме Південно-Вінницького родовища, яке розташоване на відстані 0,5 км на північ від с. Лука - Мелешківська Вінницького району Вінницької області, по видобуванню суглинків придатних для виробництва цегли.

Рішенням 5 сесії Вінницької обласної ради 23 скликання від 29 квітня 1999 року ПрАТ "Будматеріали" було надано гірничий відвід з метою розробки Південно-Вінницького родовища цегельної сировини для видобутку суглинків, придатних для виробництва цегли керамічної. Акт про надання гірничого відводу видано 18 травня 1999 року (а.с. 26).

14.06.1999 року Державним комітетом України по нагляду за охороною праці і Державним Гірничим наглядом видано довідку про реєстрацію гірничого відводу №6 від 14.06.1999 року.

Рішенням 12 сесії Лука - Мелешківської сільської ради 5 скликання від 22.06.2007 року було погоджено відведення земельної ділянки площею 27,1834 га, під розробку Південно - Вінницького родовища для видобутку цегельної сировини.

Розпорядженням Вінницької обласної адміністрації №709 від 19.12.2011 року ПрАТ "Будматеріали" надано в оренду строком на 1 рік (до закінчення строку дії спеціального дозволу на користування надрами) земельну ділянку площею 25,3957 га, в тому числі, 15,4695 га пасовищ, 0,6442 га під господарськими шляхами, 6,7690 га інші землі, 2,5130 га існуючий кар'єр за рахунок земель запасу на території Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району, за межами населеного пункту, для розробки Південно-Вінницького родовища цегельної сировини.

25.12.2012 року між Вінницькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПрАТ "Будматеріали" укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4, для розробки Південно-Вінницького родовища цегельної сировини, загальною площею 25,3957 га, з них 15,4695 га пасовищ, 0,6442 га під господарськими шляхами, 6,7690 га інші землі, 2,5130 га існуючий кар'єр за рахунок земель запасу на території Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району, за межами населеного пункту.

Водночас, 08.11.2012 року Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області прийнято розпорядження №1428 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки земельної частки (паю) громадянину ОСОБА_4 на території Лука - Мелешківської сільської ради, за межами населеного пункту".

На підставі даного розпорядження, ОСОБА_4 видано державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,5918 га. Даний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 28.12.2012 року.

Як зазначає позивач у позові, передана у власність ОСОБА_4 земельна ділянка входить до розвіданого родовища корисних копалин "Південно-Вінницьке родовище" та знаходиться в межах гірничого відводу. Крім того, координати даної земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3 частково співпадають із координатами кутових точок гірничого відводу, тобто належна ОСОБА_4 земельна ділянка частково накладається на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні у ПрАТ "Будматеріали" ще з 1997 року.

Встановлено, що на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №81-ДК від 12.05.2017 року, №383-ДК від 11.09.2017 року, постанови про проведення перевірки ГУ Національної поліції у Вінницькій області від 14 квітня 2017 року, 15 вересня 2017 року державним інспектором у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Вінницького, Немирівського, Тиврівського районів та м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області - Чухно Іриною Володимирівною проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 0,5918 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на території Вінницької міської ради, за межами населеного пункту неподалік кар'єру із видобутку глини, яка належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2.

За результатами проведення перевірки складені акти обстеження земельної ділянки №159, №160 від 15.09.2017 року, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №309 від 15.09.2017 року.

Як вбачається із Акту №309 від 15.09.2017 року, перевіркою встановлено, що на частині вищезазначеної земельної ділянки площею 0,5784 га, працівниками ПрАТ "Будматеріали" проведено комплекс робіт пов'язаних із видобуванням і доставкою глини у виробництво. Тобто, на думку відповідача 1, ПрАТ "Будматеріали" в особі голови правління ОСОБА_6 використовує частину земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,5784 га із загальної площі 0,5918 га, яка перебуває у власності гр. ОСОБА_4 за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок, що є порушенням вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Вказаний факт та дії голови ПрАТ "Будматеріали" в особі голови правління ОСОБА_6, згідно статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" були кваліфіковані інспектором як самовільне зайняття земельної ділянки.

На підставі викладеного, відповідачем 1 винесено припис №188 від 15.09.2017 року, із вимогами усунення виявлених в ході перевірки порушень в 30-денний термін, шляхом звільнення земельної ділянки та її повернення власнику у придатному до використання стані.

Незгода позивача із встановленими в Акті перевірки порушеннями та приписом №188 від 15.09.2017 року, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

У відповідності до ст. 2 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Як встановлено статтею 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні держання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Відповідно до ст. 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно з п. п. 25-1 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15, організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності покладені на Держгеокадастр.

Вищенаведене узгоджується з п. п. 30 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерства з питань аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333.

У відповідності до преамбули Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 р. № 963-IV (далі по тексту - Закон № 963-IV), цей Закон визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до статті 9 Закону № 963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок, розгляду звернень юридичних і фізичних осіб.

Статтею 6 Закону № 963-IV визначено повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Статтею 10 вказаного Закону визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Так, згідно зі ст. 6 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до положень ст. 10 Закону № 963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, встановлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно - і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваного припису є висновок державного інспектора про те, що позивачем без відповідних погоджень з власником земельної ділянки ОСОБА_4, було здійснено комплекс робіт, пов'язаних із розробкою належної йому земельної ділянки. Такі дії позивача були кваліфіковані інспектором, як самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом із тим, із такими висновками відповідача 1 суд не погоджується, з огляду на наступне.

Так, у судовому засіданні представник позивача пояснив, що видобуток корисних копалин на земельній ділянці наданій ОСОБА_4, було проведено ще у 2004 році, що підтверджується наявним у матеріалах справи планом гірничих виробок видобувного уступу. Розробку даної земельної ділянки ПрАТ "Будматеріали" проводила за наявності усіх дозвільних документів та ліцензії на користування надрами №1150 від 21.11.1997 року (а.с. 15).

При цьому, за визначенням статті 1 Закону № 963-ІV самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Із аналізу наведених положень слідує, що в даному випадку єдиною умовою, за наявності якої дії позивача щодо розробки земельної ділянки дійсно могли б кваліфікуватись як її самовільне зайняття, є проведення на ній робіт за відсутності рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування, а також відсутність правочину із власником такої земельної ділянки.

Присутній у судовому засіданні 16.11.2017 року ОСОБА_4, на підставі звернень якого, власне, і було ініційоване питання щодо проведення перевірки, зазначив, що він є власником земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,5918 га ще з 2001 року, на підставі рішення Лука-Мелешківської сільської ради №27 від 19.02.2001 року "Про погодження передачі в натурі земельних часток (паїв)".

Однак, суд критично оцінює такі твердження третьої особи, оскільки земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,5918 га, передана йому у власність в 2012 році, що підтверджується державним актом серії НОМЕР_2 на право власності, який зареєстрований 28.12.2012 року.

Факт розробки частини належної ОСОБА_4 земельної ділянки, саме до її передачі йому у власність, тобто до 2012 року, підтверджується наданими Державним науково-виробничим підприємством "Геосистема" матеріалами аерофотозйомки земельної ділянки за 2010 рік, що знаходиться на території Південно-Вінницького родовища суглинків по координатам: номер точки: 1, назва точки: 3001, відстань (м): 193/04, координати (м): X: 5442409.74, Y:3226412.39; номер точки: 2, назва точки: 3002, відстань (м): 31.1, координати (м): X: 544248.99, Y:3226223.38; - номер точки: 3, назва точки: 3003, відстань (м): 200.49, координати (м): X: 5442480.07, Y:3226222.27; - номер точки: 4, назва точки: 3004, відстань (м): 29.94, координати (м): X: 5442439.05, Y:3226418.52.

Крім того, незмінність розробленого поверхневого шару даної земельної ділянки протягом 2011-2016 років також підтверджується наявними у матеріалах справи викопіюваннями, виготовленими із комп'ютерної програми "Google Earth Pro".

Проведення відповідних робіт по видобутку корисних копалин на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1 ще до передачі її у власність ОСОБА_4, додатково підтверджується довідкою Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства "Вінницялісозахист" від 08.11.2017 року №08-02/143, із якої слідує, що на більшій території даної земельної ділянки відбулося самозаліснення деревно-чагарниковою рослинністю віком до 10 років, а окремі дерева віком до 15 років.

Усі вищенаведені обставини, у своїй сукупності, свідчать про те, що розроблення ПрАТ "Будматеріали" частини земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 дійсно мало місце ще до її передачі у власність ОСОБА_4, тобто до 2012 року, та за наявності усіх необхідних дозвільних документів.

При цьому, жодних доказів, які б свідчили про проведення ПрАТ "Будматеріали" будь-яких робіт на даній земельній ділянці після її передачі у власність ОСОБА_4, матеріали справи не містять та відповідачами не надано.

До того ж, присутня у судовому засіданні державний інспектор - Чухно І.В., пояснила, що прибувши на місце перевірки та оглянувши територію, вона встановила, що частина земельної ділянки розроблена, зокрема знятий верхній родючий шар ґрунту, внаслідок чого і дійшла висновку про проведення ПрАТ "Будматеріали" на даній земельній ділянці робіт із видобутку корисних копалин.

Натомість, жодних земельно-кадастрових робіт по спеціальному обстеженню і розвідуванню щодо збирання, обробки, аналізу земельно-кадастрової інформації, відповідачем проведено не було.

Таким чином, враховуючи те, що розробка земельної ділянки ПрАТ "Будматеріали" мала місце ще до її передачі у власність ОСОБА_4 та за наявності усієї необхідної дозвільної документації, висновки перевірки про самовільне зайняття позивачем належної ОСОБА_4 земельної ділянки, на переконання суду, є необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що обставини, які були підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного припису №188 від 15.09.2017 року, не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, у зв'язку з чим заявлений адміністративний позов суд вважає обґрунтованим та таким, що належить задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС).

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

При розподілі судових витрат суд враховує положення ч. 1 ст.94 КАС України, згідно якої якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду згідно квитанції № 1 від 12.10.2017 сплачено судовий збір в сумі 1600 грн., який підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати припис державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницького, Немирівського, Тиврівського районів та м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни від 15.09.2017 року №188.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Будматеріали" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, Вінницька область, ) сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот) гривень.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна