Справа № 820/3565/17
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

13.12.2017 № 820/3565/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд скасувати:

- повідомлення-рішення № від 14.06.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у розмірі 2119,27 грн. та штрафних санкцій 529,82 грн (всього 2649,09 грн), за порушення ст.168 та 176 Податкового кодексу України, п.п.1.2, 1.6, п 16.1. підрозділу 10 розділу XX (занижено податкові зобов'язання з військового збору) в частині нарахування зобов'язань з неправомірно визнаного доходу;

- повідомлення-рішення № від 14.06.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 68805,93 грн та нараховано штрафних санкцій на суму 17201,48 грн, (всього 86007,41 грн), п.177.1 п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України (занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб) в частині нарахування грошових зобов'язань з неправомірно визначеного доходу.

- частково рішення № від 14.06.2017 за порушення ч.2 п. 1 ст. 7 п. 2 ст.9. п. 3 ст.7 п. 11 ст. 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано 120351,85 грн єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі пункту з частини 11 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовані штрафні санкції в розмірі 19377,58 грн, (всього 139729,43 грн) та вимогу № від 14.06.2017 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 120351,85 грн за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахування зобов'язань з неправомірно визнаного доходу.

Позивачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, через канцелярію суду 12.12.2017 надано заяву про відмову від позову у справі.

Позивач та представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача.

За вказаних обставин, відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Суд, розглянувши заяву позивача та дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт № 4009/20-40-13-15-07/НОМЕР_1 від 25.05.2017(а.с.14-28).

В результаті проведеної перевірки податковим органом встановлені та відображені в акті перевірки № 4009/20-40-13-15-07/НОМЕР_1 від 25.05.2017 такі порушення:

- ч. 2 п. 1 ст. 7, п.2 ст. 9, п. 3 ст. 7, п. 11 ст. 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині невірного визначення бази оподаткування єдиного соціального внеску, в результаті чого донараховано суму єдиного внеску у розмірі 120351,85 грн;

- п. 44.3, п. 44.4 ст. 44 Податкового Кодексу України, а саме не надання документів до перевірки у повному обсязі;

- п.177.1 п.177.2 ст. 177 Податкового Кодексу України у результаті занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення діяльності за період, що перевірявся, на суму 68805,93 грн;

- ст. 168, 176 Податкового Кодексу України, п.п 1.2, 1.6., п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України, у результаті занижено суму податкових зобов'язань з військового збору за період, що перевірявся, на суму 2119,27 грн;

- п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року, неведення обліку доходів та витрат за період 01.01.2015 по 31.12.2015;

- подання податкових розрахунків (форма №1-ДФ) в неповному обсязі, чим порушено вимоги п.51.1 ст.51, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПКУ;

- п.п.1.4 п.16-1 та ст.168 Податкового Кодексу України, а саме порушення дотримання встановлених термінів сплати (перерахування) військового збору до бюджету;

- п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ, а саме порушення дотримання встановлених термінів сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

На підставі акту перевірки № 4009/20-40-13-15-07/НОМЕР_1 від 25.05.2017 податковим орган складені, зокрема, спірні:

- податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у розмірі 2649,09 грн, в тому числі за основним платежем - 2119,27 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 529,82 грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 86007,41 грн, в тому числі за основним платежем у розмірі 68805,93 грн та за штрафними санкціями у розмірі 17201,48 грн.

- рішення № від 14.06.2017, яким донараховано 120351,85 грн єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі пункту з частини 11 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовані штрафні санкції в розмірі 19377,58 грн,

- вимога № від 14.06.2017 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 120351,85 грн за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахування зобов'язань з неправомірно визнаного доходу.

Підставою для винесення зазначених рішень слугували наступні обставини, викладені у акті перевірки № 4009/20-40-13-15-07/НОМЕР_1 від 25.05.2017.

Під час проведення перевірки та в ході розгляду справи встановлено, що позивач не вів у визначеному законодавством порядку Книгу обліку доходів та витрат, перебував на загальній системі оподаткування.

За результатами перевірки СО ОСОБА_1 встановлено розбіжності між задекларованими витратами за 2014-2016р. та витратами, визначеним в ході перевірки.

Відповідно до п.п. 177.4.1 п. 177.4. ст. 177 Податкового Кодексу України у період з 01.01.2014 по 31.12.2016, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

До витратної частини податкової декларацій про майновий стан і доходи СО ОСОБА_1 включені витрати, пов'язані з придбанням палива, витрати на послуги з ремонту автомобілів, послуги банку, витрати на оплату праці та відряджень, оплата послуг перевізників та інші.

Перевіркою встановлено наступне:

Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік від 11.02.2015 № НОМЕР_2 СО ОСОБА_1 до складу валових витрат «придбання ТМЦ» віднесені кошти на оплату палива у сумі 801772,25 грн без ПДВ, витрати на відрядження («добові») на суму 199680,00 грн. та витрати на господарчі потреби 12100,00 грн (згідно аналізу наданих до перевірки документів та пояснень підприємця).

СО ОСОБА_1 до перевірки надано видаткові та податкові накладні, банківські виписки та ін., аналізом яких встановлено, що підприємцем придбано протягом 2014р. палива на суму 723291,07 грн. (без ПДВ)., а до складу валових витрат безпідставно віднесено суму 801772,25 грн., розбіжність складає 78481,18 грн. (згідно письмових пояснень СО ОСОБА_1, вх. до Головного управління ДФС від 11.05.2017р. №4385/ФОП кредиторська заборгованість на початок та кінець перевіряємого періоду відсутня, залишки ТМЦ відсутні). До складу податкового кредиту віднесено 718246,55 грн. (розбіжності згідно АС «Податковий Блок» відсутні).

СО ОСОБА_1 не надано до перевірки документального підтвердження стосовно використання в підприємницькій діяльності коштів (видаткові накладні, авансові звіти чеки та ін.), знятих з розрахункового рахунку у сумі 12100,00 грн. з призначенням платежу «господарчі потреби».

СО ОСОБА_1 до перевірки надано накази на відрядження водія ОСОБА_3, згідно пояснень встановлено, що даний водій перевезення здійснював лише по території України.

До перевірки СО ОСОБА_1 не надано товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, також не надано посвідчень на відрядження та авансових звітів, які б підтверджували факт перебування даного водія у відрядженні.

В наданих наказах на відрядження, в порушення вимог п. 1 розділу II «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон» №59 від 13.03.1998 із змінами та доповненнями не вказано маршрутів для відрядження, часу прибуття та вибуття, відсутні посилання для яких саме цілей направляється дана особа у відрядження та для яких замовників виконувалися перевезення вантажів, оскільки згідно документів наданих до перевірки:договорів оренди транспортних засобів, які орендуються з водіями, актів виконаних робіт з перевезень, отриманих від фізичних-осіб підприємців та сторонніх підприємств, неможливо встановити, які саме перевезення, за якими маршрутами та у який період здійснював водій ОСОБА_3, а які - третіми особами, витрати від оплати послуг яких вже віднесено до складу валових витрат відповідних періодів.

Аналогічні порушення встановлені також у 2015 та 2016 роках.

Також, згідно наданих до перевірки наказів на відрядження встановлено, що протягом 2014р. водій ОСОБА_3 перебував у відрядженні 288 календарних днів, розмір «добових» визначено СО ОСОБА_1 по території України - 243,6 грн., отже, загальна сума «добових» становить 70156,8 грн. (288 днів*243,6 грн.), а до складу валових витрат на відрядження СО ОСОБА_1 безпідставно віднесено, 199680,00 грн. без надання до перевірки жодного документального підтвердження того, що дані витрат безпосередньо пов'язані з отриманням доходів.

Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік від 09.02.2016 № СО ОСОБА_1 до складу валових витрат на придбання ТМЦ віднесені кошти на відрядження («добові») на суму 80967,00 грн. та витрати на господарські послуги 20582,00 грн (згідно аналізу наданих до перевірки документів та пояснень підприємця).

СО ОСОБА_1 не надано до перевірки документального підтвердження стосовно використання в підприємницькій діяльності коштів (видаткові накладні, авансові звіти, чеки та ін.), які були зняті з розрахункового рахунку у сумі 20582,16 грн. з призначенням платежу «господарські потреби».

Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік від 05.03.2017 № НОМЕР_3 СО ОСОБА_1 до складу витрат на придбання ТМЦ віднесені кошти на відрядження («добові») у сумі 39734,6 грн.

З метою встановлення правомірності віднесення вищевказаних витрат на паливо, відрядження та господарські потреби, СО ОСОБА_1 надано запит про на надання пояснень та їх документального підтвердження від 12.05.2017р. №687/20-40-13-15-14, який вручено особисто платнику податків 15.05.2017р., відповідь на даний запит та документи СО ОСОБА_1 не надано.

Отже, податковий орган прийшов до висновку про те, що СО ОСОБА_1 зайво віднесено до складу витрат суму 431545,78 грн., а саме у 2014 році - 290261,18 грн., у 2015р. - 101550,0 грн., у 2016р. - 39734,6 грн., як сплата за паливо, кошти на відрядження та витрати на господарські потреби, без документального підтвердження, що дані витрати, безпосередньо пов'язані з отриманням доходу, чим порушено п. 177.4. ст. 177 Податкового Кодексу України".

Таким чином, висновки податкового органу ґрунтувалися на відсутності у позивача необхідних первинних документів для віднесення до складу витрат суми 431545,78 грн., як сплата за паливо, коштів на відрядження та витрат на господарські потреби через неможливість повязати їх з певними отриманими доходами від підприємницької діяльності.

Ухвалою суду від 28.11.2017 витребувано від представника позивача, ОСОБА_2, належним чином завірені копії наступних документів: книги обліку доходів та витрат позивача; договорів на постачання пального, на які містяться посилання у наданих до позову видаткових накладних; договорів оренди автомобілів, укладених позивачем; договорів про надання послуг з перевезення вантажів з актами виконаних робіт до них; договорів на проведення ремонтів орендованих автомобілів, первинних документів, складених на їх виконання; банківської виписки по рахунку позивача у банку за перевірений період; актів на списання пального, також зобовязано ОСОБА_2 надати зазначені документи до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду у строк до 10.12.2017.

Зазначена ухвала виконана не була, натомість позивачем надано заяву про відмову від адміністративного позову, що розцінюється судом як підтвердження його небажання надавати витребувані докази.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини прийняття спірних рішень, які є предметом оскарження, суд приходить до висновку, що вони є обґрунтованими, належних та достатніх доказів на спростування висновків податкового органу позивачем до суду не надано, отже відсутні підстави для неприйняття судом відмови від позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 51, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову від позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, задовольнивши заяву позивача.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Розяснити позивачеві, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя Білова О.В.