Справа № 202/4874/17
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/4874/17
Провадження № 2-а/202/213/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську радипро визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську радипро визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування вимог посилався на те, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з АР Крим. Позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на день подання позову мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 2-Т, земельна ділянка №114 та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради як внутрішньо переміщена особа. У позові зазначає, що позивач відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 01.10.2014р. №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» отримував щомісячну адресну допомогу на себе та його дітей. 21 вересня 2016 року позивач надав до управління витяг з наказу про звільнення з роботи від 19 липня 2016 року, у звязку із чим йому було зроблено перерахунок щомісячної адресної допомоги. Станом на день подання позову позивач офіційно працевлаштований. 08 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою на призначення адресної допомоги на наступний період. Проте у призначені допомоги позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що з 2012 року позивач постійно проживає у власному будинку у Садовому товаристві «Стіновик» за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 2Т, земельна ділянка №114. Разом із цим позивач не погоджується із вказаним рішенням, оскільки до окупації АР Крим, постійним місцем проживання позивача була наступна адреса: АДРЕСА_1. Будинок в Садовому товаристві «Стіновик» за адресою: м.Дніпро, вул.Байкальська, 2Т, земельна ділянка №114 належить позивачу, однак вважається нежитловим та не був переведений у житловий фонд. Дружина позивача - ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2012 році для оформлення державної допомоги при народженні дочки, дружина позивача звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради за місцем територіального знаходження садового будинку. З листопада 2012 року дружина та дочка позивача проживали разом з ним за його місцем реєстрації на території АР Крим. У звязку із чим вважає, що Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради неправомірно відмовило позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги за його заявою від 08 грудня 2016 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених в адміністративному позові.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_3А.у судовому засідання заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що 21 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради за призначенням щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У звязку із чим сімї позивача була призначена допомога ВПО: з 21 жовтня 2014 року по 25 листопада 2015 року - у загальній сумі 1326,00грн. на сімю щомісячно (на позивача, як на працюючу особу 442,00грн. та на дочку 884,00грн.); з 26 листопада 2015 року по 31 липня 2016 року - у загальній сумі 2210,00грн. на сімю щомісячно (на позивача, як на працюючу особу 442,00грн., на дочку 884,00грн., на сина 884,00грн.); з 01 серпня 2016 року по 26 вересня 2016 року у загальній сумі 1989,00грн.на сімю щомісячно (на позивача, як на не працюючу особу 221,00грн. (50%), на дочку 884,00грн., на сина 884,00грн.); з 27 вересня 2016 року по 26 листопада 2016 року - у загальній сумі 1768,00 грн. на сімю щомісячно (на дочку 884,00грн., на сина 884,00грн.). Так як позивач звільнився з роботи з 19 липня 2016 року та не працевлаштувався до 08 листопада 2016 року, допомога ВПО позивачу була припинена. 08 листопада 2016 року позивачу було відмовлено в призначенні допомоги ВПО у звязку із зясуванням обставин, які підтверджують що позивач разом із родиною під час початку тимчасової окупації мешкали у власному будинку у Садовому товаристві «Стіновик» за адресою: м.Дніпро, вул. Байкальська, 2Т, земельна ділянка №114, у звязку із чим позивач не є внутрішньо переміщеною особою.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2ст. 6 КАС Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно дост. 11 КАС Українирозгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1ст. 69 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2ст. 71 КАС Українивстановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки № від 13 листопада 2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради як внутрішньо переміщена особа.

Сімї позивача була призначена допомога ВПО з 21 жовтня 2014 року по 25 листопада 2015 року у загальній сумі 1326,00грн. на сімю щомісячно (на позивача, як на працюючу особу 442,00грн. та на дочку 884,00грн.). З 26 листопада 2015 року по 31 липня 2016 року у загальній сумі 2210,00грн. на сімю щомісячно (на позивача, як на працюючу особу 442,00грн., на дочку 884,00грн., на сина 884,00грн.). З 01 серпня 2016 року по 26 вересня 2016 року у загальній сумі 1989,00грн.на сімю щомісячно (на позивача, як на не працюючу особу 221,00грн. (50%), на дочку 884,00грн., на сина 884,00грн.). З 27 вересня 2016 року по 26 листопада 2016 року у загальній сумі 1768,00грн.на сімю щомісячно (на дочку 884,00грн., на сина 884,00грн.).

Так як позивач звільнився з роботи з 19 липня 2016 року та не працевлаштувався до 08 листопада 2016 року, у звязку із чим допомога ВПО позивачу була припинена.

08 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі н оплату житлово-комунальних послуг на своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Індустріальної районної у м.Дніпрі ради від 21 січня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні ВПО сімї позивача посилаючись на довідку, видану СТ «Стіновик» №2 від 12 лютого 2014 року, яка, на думку відповідача, підтвердила той факт, що позивач з 2012 року разом із родиною проживали у власному будинку в Садовому товаристві «Стіновик» за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 2Т, земельна ділянка №114.

Разом із цим, вищезазначене рішення не відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною 2 статті 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 24 грудня 2015 року, що набрав чинності з 13 січня 2016 року, встановлено що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до п.2 ч.7ст.4 зазначеного Закону у разі наявності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстави відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви.

Відповідно до «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, основним документом, що підтверджує місце реєстрації особи є паспорт громадянина України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта серії ЕЕ 968761, виданим 1-м відділом Ялтинського МУ ГУМВД України в Криму, що у відповідності до ст.3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»є тимчасово окупованою територією.

Відповідно до п.2 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Посилання представника відповідача на довідку СТ «Стіновик» №2 від 12 лютого 2014 року, наданої ОСОБА_2, яка підтверджує той факт, що вона разом з ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, земельна ділянка №114 суд вважає безпідставною, оскільки вона була видана 12 лютого 2014 року, тобто до дати початку тимчасової окупації.

Крім того, на час прийняття рішення від 21 січня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги ВПО, останній не був позбавлений статусу внутрішньо переміщеної особи, у звязку із чим підстав для відмови у призначенні вищезазначеної допомоги у відповідача не було.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст. 7-12, 69-71, 94, 122, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську радипро визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про відмову в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг №02 від 23 січня 2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради призначити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на ОСОБА_6, 29 квітня 2012 року народжених та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в особі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, та компенсувати невиплачені кошти допомоги з моменту неправомірного припинення їх нарахування, тобто з 08 грудня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Волошин Є.В.