Справа № 804/7504/17
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р. Справа № 804/7504/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.

розглянувши у в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно, -
14 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 - 194 понтонно-мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту (далі - відповідач), в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2).
У судове засідання 06.12.2017 року сторони не прибули.
Позивачем 06.12.2017 року подано до суду клопотання про здійснення розгляду справи без його участі. Також, просив вважати належним відповідачем по справі - 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту.
Відповідачем подано письмові заперечення на позов, в яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що виплата грошової компенсації за не отримане речове майно здійснюєтьс в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна. Відповідач не є головним розпорядником бюджетних коштів, ним виступає Міністерство інфраструктури України. Також, зазначає, що на звернення позивача до Військової частини НОМЕР_1 з приводу отримання грошової компенсації за не отримане речове майно було повідомлено про відсутність грошових призначень для виплати грошової компенсації та запропоновано отримати речове майно у натуральній формі. З огляду на викладене вважає, що посадовими особами відповідача вимоги чинного законодавства не порушено, отже позовна заява не підлягає задоволенню.
За викладених обставин, враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 - 194 понтонно-мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту на посаді начальника речової служби.
Відповідно до наказу камандира військовій частині НОМЕР_1 від 24.10.2017 № 224 по особовому складу, позивач був звільнений за п. «ї» частини 8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону) з правом носіння військової форми. Вказаним наказом був виключений зі списків особового складу військової частини.
З моменту звільнення позивачу не було виплачено грошову компенсацію за не отримане речове майно.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склали між сторонами, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Частиною 1 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України..
На виконання вищезазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України №176 від 16.03.2016 р. затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178).
Відповідно до вимог пункту 1 та 2 Порядку № 178 визначено механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація). Виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.
Відповідно до пункту 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби або загибелі (смерті) військовослужбовця.
Згідно з пунктом 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Пунктом 5 Порядку №178 передбачено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Отже, відповідно до положень Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, звільнення з військової служби, на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.
Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.
Згідно до підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:сума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород і страхових виплат, які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та у формі фінансової допомоги інвалідам з Фонду соціального захисту інвалідів згідно із законом.
Судом встановлено, що позивача звільнено та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується наказом від 24.10.2017 № 224.
Суд зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 - 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту не надано доказів того, що відповідачем вжито всіх передбачених законом заходів з метою недопущення порушення прав позивача.
На момент розгляду справи доказів виплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно не надано.
Порушене право має бути захищено шляхом стягнення з 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту відповідної суми грошової компенсації.
Також, з аналізуположень підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України вбачається, що Податковий кодекс України не містить вичерпного перелікусум допомог, компенсацій, які не включаються до загальногомісячного (річного) оподатковуваного доходу.
Виходячи зі змісту спеціальних норм Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", які регулюють спірні правовідносини, можливо дійти висновку, що компенсація вартості за неотримане речове майно за своєю природою не є винагородою за виконання обов`язку несення служби та не включаються до складу грошового забезпечення військовослужбовця, відповідно, сума компенсації не підлягає оподаткуванню.
Суд зазначає, що оскільки органи державної влади, які уособлюють в собі державу, належним чином не виконали покладених на них завдань, то це не може бути приводом для поширення на вказану обставину пояснень щодо наявності фінансових труднощів, як на привід для невжиття заходів з реалізації вимог в даному випадку Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині компенсації вартості за неотримане речове майно.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до 194 понтонно-мостового загону Державної спеціальної служби транспорту про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя (підпис) С. В. Прудник