Справа № 2а/2470/870/11
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2470/870/11
Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сторчака В. Ю. , Білої Л.М.

при секретарі: Павловій С.С.

за участю представників сторін:

апелянта - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року у справі за адміністративним позовом Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції до приватного підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року Сокирянська обєднана державна податкова інспекція Чернівецької області звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_4 заборгованості в сумі 8300,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані заявник мотивував тим, що борг який рахується за відповідачем виник у звязку з порушенням останнім норм чинного законодавства, яке встановлено актом перевірки від 17.11.2010 року та за наслідками чого винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 29.11.2010 року за № /0 на загальну суму 8300,00 грн.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 12.05.2011 року вказаний позов задовольнив частково, зокрема стягнув з ПП ОСОБА_4 заборгованість (штрафні (фінансові) санкції) в загальній сумі 5580,0 грн., в тому числі 55,0 грн. за порушення п.1 ст.17; 340,0 грн. за порушення п.4 ст.17 та 5185,0 грн. за порушення ст.22 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995року "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Зокрема апелянт наголошував на тому, що ПП ОСОБА_4 не скористався своїм правом на оскарження рішення субєкта владних повноважень у судовому порядку та не сплатив штрафні (фінансові) санкції. Крім того, місячний строк на оскарження рішення податкового органу про застосування штрафних санкцій у відповідача закінчився.

У судовому засіданні представник Сокирянської ОДПІ доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити шляхом скасування постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача під час судового засідання проти тверджень апелянта заперечив та просив у задоволенні апеляційної скарги Сокирянської ОДПІ відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.11.2010 року працівниками Сокирянської ОДПІ Чернівецької області проведено перевірку торгового павільйону Затишок, що належить ПП ОСОБА_4

Під час перевірки встановлені порушення вимог п.п. 1,2,9,13 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг(далі №265/95-ВР), на підставі чого податковим органом складено акт перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги) вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій №0928/24/00/23/НОМЕР_1 від 17.11.10р.

Зазначеним актом встановлені наступні порушення:

не видача розрахункового документу при реалізації 1 пачки цигарок Мальборо по ціні 11 грн;

нероздрукування фіскальних звітних чеків на реєстраторі розрахункових операцій 30.01.2010 року, 30.03.2010 року, 10.05.2010 року, 20.06.2010 року, 08.08.2010 року, 24.08.2010 року, 10.10.2010 року, 07.11.2010 року;

не забезпечено збереження фіскального звітного чеку №0261 від 21.10.2010 року в книзі обліку розрахункових операцій протягом трьох років;

невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків в розмірі 1048,00грн.

В подальшому, вказані порушення слугували підставою для винесення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 29.11.2010 року, яким відповідно до відповідача застосовано штрафні санкції на загальну суму 8300,00 грн., в тому числі:

за не видачу розрахункового документу - п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" 11 грн.*5=55 грн. (п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг");

за не роздрукування фіскальних звітних чеків та незберігання в книзі обліку розрахункових операцій п.9 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг 340 грн.*9=3060,00 грн. (п.4 ст.17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг);

за невідповідність готівки в касі - п.13 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" 1037,00 грн.*5=5185,00 грн. (ст. 22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ").

Зазначені обставини слугували підставою для звернення Сокирянської ОДПІ до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення фінансових санкцій.

В свою чергу, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови та частково задовольняючи позов, виходив з правомірності позовних вимог податкового органу та як наслідок наявність підстав для стягнення з ПП ОСОБА_4 заборгованості зі штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 5580,0 грн.

Проте до зазначених висновків суду першої інстанції, колегія суддів ставиться критично, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відтак, саме після спливу місячного строку, податковий борг вважається узгодженим та підлягає стягненню податковим органом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу податкового органу на те, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0, яке слугувало підставою для стягнення коштів з відповідача, винесено 29.11.2010 року.

Враховуючи приписи ч.5 ст.99 КАС України, право на стягнення штрафних (фінансових) санкцій з відповідача у Сокирянської ОДПІ виникло починаючи з 30.12.2010 року.

Водночас, 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (пункт 1 розділу XIX Прикінцеві положення зазначеного Кодексу).

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, сума заборгованості зі сплати штрафних (фінансових) санкцій після узгодження і несплати у встановлений законом строк є узгодженим грошовим зобовязання та відповідно податковим боргом, який після набрання чинності Податковим кодексом України стягується відповідно до норм Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Податковим кодексом України встановлений чіткий порядок стягнення податкового боргу, в тому числі, визначений момент, з якого податкові органи отримують право на його стягнення в судовому порядку.

Податкова вимога надсилається платнику податків органом державної податкової служби в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, що встановлено в ч. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України.

З урахуванням аналізу зазначених положень Податкового кодексу України, податкові органи мають право звертатися із позовом про стягнення сум податкового боргу виключно після дотримання всіх умов, визначених положеннями Податкового кодексу України, тобто після настання таких подій:

- наявності саме податкового боргу, узгодженого в порядку, встановленому Податковим кодексом України,

- після надіслання податкової вимоги на податковий борг із зазначенням конкретного розміру податкового боргу;

- сплив терміну 60 днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Як зясовано з пояснень представника апелянта Сокирянської ОДПІ жодних податкових вимог відповідачу не виставлялось, відтак всупереч наведеним положенням, податковим органом не дотримувався і 60-ти денний строк, після спливу якого, податковий орган має право на стягнення податкового боргу.

Таким чином, сума заборгованості зі сплати штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про РРО є сумою податкового боргу, який виник після набрання чинності Податковим кодексом України і врегулювання спірних відносин в частині права апелянта на звернення до суду із позовними вимогами про стягнення податкового боргу згідно з рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 29.11.2010 року, повинно відбуватись за вимогами чинного Податкового кодексу України, згідно з якими для виникнення права на стягнення податкового боргу, необхідно настання двох подій, а саме:

- направлення платнику податків податкової вимоги про погашення податкового боргу по кожному виду податку, по кожному податковому періоду окремо;

- сплив терміну 60 днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги

Проте у судовому засіданні встановлено, що апелянт не приймав та не направляв відповідачу податкову вимогу, оскільки, він вважає, що штрафна санкція не є податком, не враховуючи при цьому, що податкова вимога направляється не лише на несплачену суму податку, а також на суму узгодженого грошового зобовязання, до якого відноситься також штрафні санкції з РРО.

Зазначена обставина також не враховувалась і судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови.

Згідно зі статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги повністю спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року у справі за адміністративним позовом Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції до приватного підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити Сокирянській об'єднаній державній податковій інспекції у задоволенні позову у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі "21" листопада 2011 р. .

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_5

< Список > ОСОБА_6