Справа № 754/6930/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/6930/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Земляної Г.В.,

Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просила:

- визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії за віком за списком № 2 та неврахування стажу;

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахувати стаж за період з 15.03.1982 по 31.10.1985 та з 20.01.1986 по 18.10.1993 до пільгового стажу за списком № 2;

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_5 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 12.05.2016.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною неправомірною відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні ОСОБА_5 пенсії за Списком № 2;

- зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати страж роботи за період з 15.03.1982 по 31.10.1985 на посаді штампувальника та з 21.08.1992 по 18.10.1993 на посаді гальваніка гальванічної дільниці заводу «Промінь» (Спільне українсько - швейцарське підприємство «Промінь - експо») до пільгового стражу за списком № 2 виробництв, робіт, професій та посад і показників , робота в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах;

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_5 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 12.05.2016.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 виповнилося 53 роки у зв'язку із чим, 27.03.2015 вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 22.05.2015 № 3886/06-1 позивачу повідомлено що нею підтверджено стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію лише за 4 роки 7 місяців 27 днів. У зв'язку із цим, у призначенні пенсії відмовлено.

Не погодившись з відмовою у зарахуванні до пільгового стажу роботи періоди роботи з 20.01.1986 до 05.05.1986, 03.01.1991 до 21.08.1992, з 22.08.1992 до 18.10.1993, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року по справі № 761/38139/15-а позов ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в зарахуванні періодів роботи, необхідного до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_5;

- зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу роботи ОСОБА_5 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій та посад і показників, робота в яких давала право на пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 розділу «Металообробка» період її роботи з 25.02.1991 по 21.08.1992 на посаді полірувальника гальванічної дільниці заводу «Промінь» (спільне українське-швейцарське підприємство «Промінь-єкспо»).

Позивач 12.05.2016 повторно звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за списком № 2.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.05.2016 № 3955/06 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, з посиланням на те, що Законом України «Про пенсійне забезпечення» в редакції від 01.01.2016 вік виходу на пільгову пенсію становить 57 років. Також відповідач зазначив, що неможливо зарахувати до пільгового стажу період роботи перекваліфікантом гальваніка гальванічної дільниці з 20.01.1986 по 05.05.1986 (посада не передбачена списками), період з 31.01.1991 по 24.02.1991 (неможливо визначити посаду, за якою проводилось нарахування заробітної плати), з 22.08.1992 по 18.10.1993 (відсутня атестація робочих місць).

Вважаючи свої права порушеними, а відмову у призначенні пенсії та у зарахуванні до пільгового стажу відповідних періодів роботи протиправною, позивач звернулася до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірні посади входять до Списку № 2 виробництв, робіт, професій та посад і показників, робота в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах, а тому позивач має право на пільгову пенсію.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції, що діяла станом на день першого звернення за призначенням пенсії; далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII (у редакції, що діяла станом на день першого звернення за призначенням пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Як зазначалося, листом від 22.05.2015 № 3886/06-1 Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва повідомило позивачу про підтвердження нею стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію, у 4 роки 7 місяців 27 днів. В подальшому, на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року по справі № 761/38139/15-а, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві підтвердило пільговий стаж позивача у 6 років 1 місяць 24 дні.

Таким чином, згідно вимог Закону № 1788-XII у редакції, що діяла станом на день першого звернення за призначенням пенсії, позивач мала право на призначення пенсії за віком із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи, тобто на 3 роки (52 роки).

Поряд із цим, вперше звертаючись до суду із позовом, який було розглянуто в межах адміністративної справи № 761/38139/15-а, позивач просила виключно зарахувати їй відповідний пільговий стаж, не заявляючи вимогу про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

Із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIIІ (набрав чинності 01.04.2015; далі - Закон № 213-VIIІ) регулювання спірних правовідносин дещо змінилось, зокрема статтю 13 Закону № 1788-XII викладено у новій редакції.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII (у редакції Закону № 213-VIIІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи <…> не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Таким чином, з прийняттям Закону № 213-VIIІ, позивач втратила право на зменшення пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону № 1788-XII, оскільки з 01.04.2015 зменшення пенсійного віку застосовувалось до віку виходу на пенсію, що встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV. Тобто, з урахуванням підтвердженого відповідачем пільгового стажу у 6 років 1 місяць 24 дні, позивач має право на зменшення пенсійного віку до 57 років.

Поряд із цим, звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_5 вважала, що відповідач необґрунтовано не зарахував до її пільгового стажу період з 15.03.1982 по 31.10.1985 та з 20.01.1986 по 18.10.1993. Суд першої інстанції частково погодився з такою позицією відповідача.

Так, позивач зазначає, що з 15.03.1982 по 31.10.1985 працювала на Заводі столових приладів на посаді штампувальника, а з 20.01.1986 по 18.10.1993 - на посаді гальваніка гальванічної дільниці заводу «Промінь» (Спільне українсько - швейцарське підприємство «Промінь - експо»).

Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно п. 4.1 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N 637.

Таким чином, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці особа має надати трудову книжку, у якій би містилися назва посади, яка віднесена до відповідного списку, період роботи на цій посаді, а якщо ці відомості відсутні - надати уточнюючу довідку. Також, за період роботи з 21.08.1992 особа має подати пенсійному органу докази проведення атестації робочого місця.

На підставі записів трудової книжки, апеляційним судом встановлено: з 15.03.1982 по 31.10.1985 позивач працювала штамповщиком на Заводі столових приладів.

Враховуючи, що посада штамповщика віднесена до Списку № 2 відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» та те, що жодних заперечень відносно необґрунтованості віднесення періоду роботи позивача з 15.03.1982 по 31.10.1985 відповідач не висловив, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позов у цій частині підлягає задоволенню.

Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно прийняв рішення в іншій частині позовних вимог, що стосується зарахування страхового стажу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Як зазначалося, позивач вже зверталася до суду з позовом про зарахування її стажу роботи до пільгового стражу за списком № 2. Так, у межах адміністративної справи № 761/38139/15-а судами було розглянуто позов ОСОБА_5 до управління Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, про зобов'язання управління зарахувати періоди роботи з 20.01.1986 до 05.05.1986, 03.01.1991 до 21.08.1992, з 22.08.1992 до 18.10.1993 до пільгового стажу. Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2016 по вказаній справі набрала законної сили 04.04.2016.

З огляду на викладене, провадження у справі в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій та зобов'язання Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України врахувати стаж за період з 20.01.1986 по 05.05.1986 та з 03.01.1991 по 18.10.1993 до пільгового стажу за списком № 2 підлягає закриттю.

Щодо позовних вимог про зарахування трудового стажу за період з 06.05.1986 по 02.01.1991, то апеляційний суд наголошує на тому, що відповідачем зазначений період було враховано до пільгового стажу позивача за списком № 2, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача в цій частині є порушеними, а отже у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Враховуючи викладені вище обставини щодо права позивача на зарахування до її пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 15.03.1982 по 31.10.1985, відповідач має повторно розглянути питання призначення ОСОБА_5 пенсії за її заявою від 18.04.2017, розрахувавши її пільговий стаж, пенсійний вік з урахуванням вказаного періоду. При цьому, на переконання апеляційного суду, зобов'язання судом відповідача першої інстанції призначити позивачу пенсію, у даному випадку, є необґрунтованим та свідчитиме про перебирання судом повноважень пенсійного органу.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладені вище обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, провадження у справі в частині позовних вимог щодо стажу за період з 20.01.1986 по 05.05.1986 та з 03.01.1991 по 18.10.1993 - закриттю, а решта позовних вимог - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_5 у зарахуванні стажу за період роботи з 15.03.1982 по 31.10.1985 до пільгового стажу за Списком № 2.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_5 стаж за період роботи з 15.03.1982 по 31.10.1985 до пільгового стажу за Списком № 2.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про призначення пенсії за Списком № 2 від 18.04.2017.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій та зобов'язання Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України врахувати стаж за період з 20.01.1986 по 05.05.1986 та з 03.01.1991 по 18.10.1993 до пільгового стажу за списком № 2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в порядку та строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Ю.А. Ісаєнко

Повний текст рішення виготовлений 13.12.2017.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Ісаєнко Ю.А.