Справа № 823/1286/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1286/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Черкаської центральної районної лікарні на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Черкаської центральної районної лікарні до головного державного інспектора Управління Держпраці у Черкаській області Сіленка В'ячеслава Миколайовича, Управління Держпараці у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року Черкаська центральна районна лікарня звернувся до суду з адміністративним позовом до головного державного інспектора Управління Держпраці у Черкаській області Сіленка В'ячеслава Миколайовича, Управління Держпараці у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування припису №018-01 від 18.08.2017.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Черкаська центральна районна лікарня подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, в яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість рішення суду та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 08 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до позивача, в які просила провести службове розслідування з приводу травми, яку вона отримала на робочому місці 03.06.2017.

09 червня 2017 року Черкаська центральна районна лікарня прийняла наказ № 101-сл про утворення комісії з розслідування нещасного випадку з ОСОБА_2 Цього ж дня посадові особи позивача передали дану інформацію до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Черкаському районі.

У період з 09.06.2017 по 04.07.2017 Черкаська центральна районна лікарня провела розслідування нещасного випадку, що стався у акушерсько-гінекологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні з ОСОБА_2

За результатами розслідування нещасного випадку, що стався 03 червня 2017 року близько 00 год. 30 хв. у акушерсько-гінекологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні з ОСОБА_2, складений акт від 04.07.2017 за формою Н-5. Відповідно до акту, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок, який стався з медсестрою медичною (палатною) ОСОБА_2 Черкаської центральної районної лікарні не визначено таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки комісією не було встановлено факту підтвердження отримання травми під час виконання нею трудових обов'язків. Таким чином він не підпадає під перелік обставин пункту 15 "Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 2332.

Не погоджуючись з вказаним актом від 04.07.2017 ОСОБА_2 звернулася 07.08.2017 зі скаргою до управління Держпраці у Черкаській області, в якій просила вжити заходів, передбачених пунктами 33, 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011.

18 серпня 2017 року управління Держпраці у Черкаській області винесло припис № 018-01, відповідно до якого на підставі статей 22, 39 Закону України «Про охорону праці», а також у зв'язку з надходженням скарги від 07.08.2017 щодо відмови роботодавця визнати випадок пов'язаний з виробництвом, відповідно до вимог пункту 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві запропонувало позивачеві провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5 (у разі визнання його таким, що пов'язаний з виробництвом), затвердити (переглянути) акт за формою Н-1, встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам, усунути порушення в оформленні актів, привести їх у відповідність з вимогами зазначеного Порядку (у разі уточнення діагнозу, встановлення нових обставин або отримання уточнених висновків чи свідчень щодо обставин нещасного випадку.

Не погоджуючись з приписом відповідача № 018-01 та вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку, про правомірність та обґрунтованість дій відповідача при прийнятті припису №018-01 від 18.08.2017.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Закон України «Про охорону праці» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства) визначає Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок № 1232).

Відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку № 1232 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Пунктом 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах № 1232 передбачено, що роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов'язаний, зокрема, протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1232 комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 5.

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину.

У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Відповідно до пункту 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах № 1232 посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07 серпня 2017 року до управління Держпраці у Черкаській області надійшла скарга від ОСОБА_2, в якій вона повідомила про нещасний випадок, що стався з нею під час виконання трудових функцій сестри медичної (палатної) акушерсько-гінекологічного відділення Черкаської центральної районної лікарні, а саме, що 03.06.2017 о 00 год. 30 хв. під час чергування в акушерсько-гінекологічному відділені Черкаської центральної районної лікарні, підіймаючись зі стільця на робочому посту (для проведення обслуговування хворої, що перебувала у палаті відділення), відламалась спинка із сидінням і при падінні потерпіла забилася потилицею об підлогу. Крім того, у скарзі ОСОБА_2 зазначила про свою незгоду зі акту форми Н-5 від 04.07.2017, складеного за результатами розслідування вказаного нещасного випадку, з висновками про обставини і настання нещасного випадку, вказує на їх необґрунтованість, неповноту та упередженість.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» та п. 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах № 1232, а також у зв'язку з надходженням скарги від ОСОБА_2 головним державним інспектором відділу нагляду ОСОБА_4 головному лікарю Черкаської центральної районної лікарні 18.08.2017 був виданий обов'язковий для виконання припис № 018-01, згідно якого запропоновано провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 03.06.2017 з ОСОБА_2

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що видаючи оскаржуваний припис, головний державний інспектор управління Держпраці у Черкаській області ОСОБА_4 діяв в межах наданих йому повноважень, зокрема передбачених пунктом 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах № 1232 та Закону України «Про охорону праці».

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам статті 86 КАС України.

Посилання апелянта на протиправність дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного припису з огляду на положення ч.1 ст. 39 Закону України «Про охорону праці» та п. 33 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах № 1232, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 с. 39 Закону України «Про охорону праці» визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам т іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів АРК, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов'язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки.

В свою чергу згідно п. 33 Порядку №1232 контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом і складання акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Таким чином, Управління Держпраці у Черкаській області здійснює контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, ведення обліку нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків за рахунок аналізу наданих згідно п.19 Порядку №1232 примірників затверджених актів за формою Н-5 та Н-1, а також інших документів, що надійшли після цього, та при виявленні порушень вимог Порядку №1232 наділене правом вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом і складення акта за формою Н-1.

Враховуючи зазначені норми права та обставини справи, посилання апелянта на протиправність дій відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Інші доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Черкаської центральної районної лікарні - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 12 грудня 2017 року.