Справа № 750/7545/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/7545/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа: публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка» про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено, визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_3 зарахувати періоди роботи з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року та з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати періоди роботи ОСОБА_3 з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року та з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року до пільгового стажу та призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення її із заявою про призначення пенсії, тобто з 10 травня 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ПАТ «ВТФ «Сіверянка» не була атестована посада швачки швейного цеху №3 та експертизою матеріалів атестації робочих місць, наданих Департаментом соціального захисту населення облдержадміністрації, не підтверджено пільговий характер роботи швачки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, звернулась 10 травня 2017 року до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно протоколу №4809 від 25 липня 2017 року про відмову в призначенні пенсії, ОСОБА_3 права на пільгову пенсію по Списку №2 не має, в зв'язку з відсутністю пільгової довідки за період пільгової работи з 17 січня 1984 року по 31 липня 1992 року.

Листом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України від 03 серпня 2017 року №21594/06 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відсутні законні підстави взяти до уваги довідку №36 від 04 травня 2017 року, видану ПАТ «ВТФ «Сіверянка», про підтвердження пільгового стажу роботи за період з 17 січня 1984 року по 31 грудня 1991 року, а зазначений у ній пільговий стаж роботи не дає позивачу права на призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 в 56 років (зі зменшенням пенсійного віку на 4 роки).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про підтвердження стажу роботи позивача зі шкідливими умовами праці у період з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року та з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року та те, що позивач має необхідний стаж для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є неправомірною.

За наслідком перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», який гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій та встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Таким чином, якщо особа має не менше половини стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 та за наявності передбаченого загального стажу роботи - пенсії за віком призначаються із зменшенням пенсійного віку, а саме, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

При цьому, ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У відповідності до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, до такої категорії працівників віднесені, серед іншого, робітники та інженерно-технічні робітники, безпосередньо зайняті в цехах, виробництвах (на правах цехів) и окремих установках нижченаведених виробництв, зокрема, гумового та шинного в цехах, ділянках: каландрових, збірних, рукавних, транспортерних стрічок та приводних ременів, автокамерних та шинних, формової та неформової техніки (за виключенням обробки гумових формових та неформових деталей), гумового взуття (за виключенням ділянок сортування та упаковки), закройно-намазочних, маканних виробів, ебоніту та виробів з нього, повітроплавного та інженерного майна, губчатих виробів, засобів хімічного захисту, прогумованих тканин, гумування закритих ємностей та хімічної апаратури, валів та інших виробів; регенерата (за виключенням ділянок старої гуми та підготовчих цехів); гутаперчі (розділ ХІ «Хімічне виробництво», підрозділ 1 «Основне виробництво», п.4).

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, до такої категорії працівників відносяться робітники, зайняті у виготовленні засобів хімічного захисту (розділ ХХ «Легка промисловість», 2211000а-17541).

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, згідно наказу №4-ок від 19 січня 1984 року ОСОБА_3 з 17 січня 1984 року зарахована швачкою 2-го розряду швейної ділянки зі шкідливими умовами праці до Чернігівської фабрики гумо-технічних виробів, 10 липня 1986 року згідно наказу №174 від 09 липня 1986 року позивачу присвоєно 3 розряд швачки-мотористки. Наказом №189 від 28 липня 1988 року у зв'язку з введенням нових тарифних умов оплати праці 01 вересня 1988 року позивачу підтверджено 3 розряд швачки. 18 березня 1992 року Чернігівську фабрику гумо-технічних виробів перейменовано в Чернігівську швейну фабрику «Сіверянка». Згідно з наказом №133 від 28 липня 1992 року з 01 серпня 1992 року позивач є швачкою 3 розряду того ж цеху з нормальними умовами праці.

Відповідно до довідки ПАТ «ВТФ «Сіверянка» від 04 травня 2017 року №36 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_3 працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумо-технічних виробів за період з 17 січня 1984 року по 31 грудня 1991 року та виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за професією швачка 3 розряду, що передбачена Списком №2 розділ 11 підрозділ 1 пункт 4 постанови Ради Міністрів України СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 вищенаведеного Порядку у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Трудовою книжкою позивача підтверджується її робота швачкою на ділянці зі шкідливими умовами праці в період з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року, а також довідкою ПАТ «ВТФ «Сіверянка» від 04 травня 2017 року №36 підтверджується, що ОСОБА_3 працювала повний робочий день та виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту, які згідно постанов Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 та Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів зазначає, що довідка ПАТ «ВТФ «Сіверянка» від 04 травня 2017 року №36 уточнює саме характер виконуваної ОСОБА_3 роботи, в той час, як період роботи, що зараховуються до спеціального стажу, підтверджується саме трудовою книжкою позивача.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується робота позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за період з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року, то відповідний період має бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи відповідача щодо невірного зазначення в довідці ПАТ «ВТФ «Сіверянка» від 04 травня 2017 року №36 Списку №2 є необґрунтованими, оскільки в силу п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Враховуючи, що на період роботи ОСОБА_3 зі шкідливими умовами праці був чинним Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, саме він і був зазначений в довідці.

Щодо позовних вимог про зарахування періоду роботи позивача з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року до пільгового стажу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно копії трудової книжки позивача у період з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року позивач працювала в орендному підприємстві «Сіверянка» (28 грудня 1993 року реорганізовано в АТЗТ ВТФ «Сіверянка») на посаді швачки 3 розряду.

У відповідності до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.п.1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих секторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

В силу п.6 вищезазначеного Порядку атестація робочих місць передбачає, серед іншого, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах.

Колегія суддів зазначає, що в трудовій книжці позивача відсутня інформація щодо проведення атестації її робочого місця за період з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року, жодних уточнюючих довідок, що підтверджували б спеціальний трудовий стаж та проведення атестації робочого місця позивача за вказаний період матеріали справи не містять.

Наказом Чернігівської швейної фабрики «Сіверянка» від 23 грудня 1993 року №168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно спискам №1, №2.

Відповідно до листа Державної експертизи Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05 червня 2001 року №306/13 експертизою матеріалів атестації робочих місць, наданих ЗАТ «Сіверянка», встановлено, що первинна атестація робочих місць проведена відповідно з вимогами нормативних документів по цьому питанню, за її результатами видано наказ від 23 грудня 1993 року №168, яким підтверджено право на пенсію за Списком №2 працівникам слідуючих підрозділів, які вказані в переліку професій вищевказаного наказу про результати атестації. Умови оплати праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 для професій, приведених в наказі №168 працівникам ЗАТ «Сіверянка» підтверджено на термін до 23 грудня 1998 року.

В той же час, згідно додатку до наказу Чернігівської швейної фабрики «Сіверянка» від 23 грудня 1993 року №168 «Перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, працівникам яких підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення», до Списку №2 не віднесено посади швачки.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зарахування періоду роботи позивача з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року до пільгового стажу задоволенню не підлягають, з огляду на не підтвердження шкідливих умов праці у орендному підприємстві «Сіверянка» (28 грудня 1993 року реорганізовано в АТЗТ ВТФ «Сіверянка») при роботі на посаді швачки за результатами проведення атестації робочих місць за вказаний період.

В той же час, судом встановлено наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року, тобто стаж позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 становить понад 8 років.

Загальний трудовий стаж ОСОБА_3 становить 37 років 1 місяць 5 днів, що визнається сторонами.

Таким чином, позивач має не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абз.1 п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та загальний стаж роботи ОСОБА_3 складає не менше 25 років, що дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку встановленого абз.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Враховуючи, що стаж роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 складає більше 8 років, то позивач має право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 4 роки, тобто по досягненню нею 56-річного віку (ІНФОРМАЦІЯ_1 року).

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку щодо протиправності відмови відповідача у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_3 з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року до пільгового стажу та необхідності зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати період роботи позивача з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року до пільгового стажу та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення її із заявою про призначення пенсії, тобто з 10 травня 2017 року, враховуючи, що позивач набула право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 4 роки, тобто по досягненню нею 56-річного віку (ІНФОРМАЦІЯ_1 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2017 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_3 зарахувати період роботи з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати період роботи ОСОБА_3 з 17 січня 1984 року по 01 серпня 1992 року до пільгового стажу та призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення її із заявою про призначення пенсії, тобто з 10 травня 2017 року.

В решті позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук