Справа № 809/1567/17
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2017 р. Справа № 809/1567/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

при секретарі Дмитрашко О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Боднарчука Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області

про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Служби Безпеки України в Івано-Франківській області (надалі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 01.02.1995 року по 09.08.2017 року проходив військову службу в органах Служби Безпеки України (надалі - СБУ) на посадах офіцерського складу. Наказом голови СБУ від 08.08.2017 року №131-ОС позивач був звільнений з військової служби за віком. Після звільнення з військової служби позивач написав заяву про видачу посвідчення ветерана військової служби і нагрудного знака, оскільки прослужив на військовій службі більше 25 років. Відповідач, розглянувши вищевказану заяву надано відповідь про відмову у наданні йому статусу ветерана військової служби, а також у видачі посвідчення ветерана військової служби. Позивач вважає такі дії неправомірними та просить суд визнати протиправною відмову відповідача у видачі позивачу посвідчення ветерана військової служби та зобов`язати відповідача видати вказане посвідчення.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в адміністративному позові. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, зазначених у запереченні та додаткових пояснення до заперечення, яке міститься у матеріалах справи (а.с.15-16, 38). Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника відповідача, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 01.02.1995 року по 09.08.2017 року проходив військову службу в органах СБУ на посадах офіцерського складу. Наказом голови СБУ від 08.08.2017 року №131-ОС позивач був звільнений з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "б" пункту 63, 881 за станом здоров`я, непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України в запас Служби безпеки України, що підтверджується даними про звільнення військовослужбовця (а.с. 23).

Після звільнення з військової служби позивачем подано заяву до відповідача про видачу посвідчення ветерана військової служби і нагрудного знака відповідно до ст. ст. 5,10 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", оскільки прослужив на військовій службі більше 25 років.

Згідно ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ветеранам військової служби вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Відповідач, розглянувши вищевказану заяву надав позивачу відповідь від 23.10.2017 №60/14-392/7/21-11036 про відмову у наданні статусу ветерана військової служби, а також у видачі посвідчення ветерана військової служби (а.с. 9).

У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що період військової служби позивача становить:

- військова служба на офіцерських посадах СБУ з 01.02.1995 року по 09.08.2017 року становить 22 роки 6 місяців і 8 днів.

- вислуга років у пільговому обчисленні - 6 років 11 місяців 1 день.

А тому загальна військова служба позивача становить 29 років 5 місяців і 9 днів. (а.с.9).

Відповідно п.1 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ветеранами військової служби визнаються громадяни України, які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, податковій міліції, державній пожежній охороні, державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", посвідчення та нагрудні знаки вручаються ветеранам військової служби.

Згідно довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 07.12.2017 року №11/436 щодо заходів дисциплінарного впливу стосовно ОСОБА_1 встановлено, що за період військової служби в органах Служби безпеки України на офіцерських посадах СБУ з 01.02.1995 року по 09.08.2017 рік до ОСОБА_1 застосовувались наступні заходи дисциплінарного впливу:

- дисциплінарні заохочення - 22 рази;

- дисциплінарні стягнення - 1 раз. (а.с.39 ).

Відповідно до копії диплому серії КВ №010022 від 01.07.1994 року позивач закінчив Кам`янець-Подільський сільськогосподарський інститут за спеціальністю економіка і управління в галузях АПК та рішенням державної екзаменаційної комісії від 29.06.1994 року присвоєно кваліфікацію економіста - організатора (а.с. 36).

У судовому засіданні та поясненнях до позову позивач зазначає, що він в період 1993-1994 роках проходив військову підготовку при Кам`янець-Подільському сільськогосподарському інституті, за результатами якої 14.06.1994 отримав військове звання лейтенант запасу. Виходячи з викладеного позивач вважає, що зазначений період військової підготовки слід вважати військовою службою.

Згідно п. 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" до видів військової служби відносяться:

- строкова військова служба;

- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

- військова служба за контрактом осіб рядового складу;

- військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділенні військової підготовки;

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

У відповідності до пп.2, п.2 ст. 61 Закону України "Про вищу освіту" - курсант - це особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого військового навчального закладу (закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання), військового інституту як підрозділу закладу вищої освіти і навчається з метою здобуття вищої освіти за певним ступенем та якій присвоєно військове звання рядового, сержантського і старшинського складу або спеціальне звання рядового, молодшого начальницького складу або таке звання вона мала під час вступу на навчання.

Відповідно до п.1 ст. 8 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підготовка громадян України до військової служби включає патріотичне виховання, допризовну підготовку, підготовку призовників з військово-технічних спеціальностей, підготовку у військових оркестрах, військових ліцеях та ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою, підготовку до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, військову підготовку у вищих навчальних закладах за програмою підготовки офіцерів запасу, фізичну підготовку, лікувально-оздоровчу роботу, підвищення рівня освітньої підготовки, вивчення державної мови.

Стаття 11 військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу зазначеного закону встановлює: військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна. Програми військової підготовки розробляються згідно з вимогами кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу та програм військової підготовки офіцерів запасу визначається Міністерством оборони України.

Громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу.

Суд не бере до уваги посилання позивача та його представника на довідку Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області видану 09.08.2017 року за №11/235, в якій загальний стаж позивача становить 31 рік 10 місяців 9 днів в тому числі і навчання у ВНЗ - 2 роки 5 місяців, оскільки така довідка видана для призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с.8 ).

Отже, враховуючи наведене, час навчання позивача у цивільному вищому навчальному закладі, в тому числі проходження ним військової підготовки з наступним присвоєнням звання лейтенанта запасу не відноситься до військової служби і не може бути обрахований до вислуги років передбаченої Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки позивачу правомірно відмовлено у надані статусу ветерана військової служби, то і вимоги про зобов'язання видати йому посвідчення та нагрудний знак до задоволення не підлягають.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі 13.12.2017.