Справа № 2-а-1361/11
Суддя: Задорожний В. П.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія справа №- 2-а-1361/11 року
ПОСТАНОВА

іменем України

30.05.2011 року

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Задорожний В.П., відповідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України розглянувши в порядку скороченого провадження, одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чечельницькому районі Вінницької області про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити нарахування і виплату щомісячного підвищення до пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в межах шестимісячного строку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 21 квітня 2011 року звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Чечельницькому районі Вінницької області.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що як дитина війни відповідно до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2006 року має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак таке підвищення до пенсії відповідачем йому не нараховувалось і не виплачувалось, а з 01.01.2008 року вказане підвищення виплачувалось в розмірі 10-ти % мінімальної пенсії за віком, незважаючи на вимоги щодо перерахунку, на законні -30 %.

З письмових заперечень представника відповідача вбачається, що проти задоволення позову він заперечує, поскільки виплата позивачу пенсії здійснюється згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян .

Постановою від 28. 12. 2010 року вказаний позов задоволено з 13.06.2010 року по 31.10.2010 року включно. Позивачка, посилаючись на те що вказана пільга у неї не зникає , просить виплачувати підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком після 31.10.2010 року до припенення права на таку пільгу.

Суддя оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обгрунтованого судового рішення, щодо задоволення позову з наступних підстав :

Відповідно ст. 1 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року, дитиною війни визначається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої Світової війни було менше 18 років . Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 17 січня 1944 року, та має статус "Дитини війни", що підтверджується копією паспорта та копією пенсійного посвідчення, згідно з якого він є пенсіонером за віком.

Згідно ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" ( в редакції 18 листопада 2004 року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком і вона на даний час є чинною.

Відповідно до ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Вимоги позивача ОСОБА_1 щодо щомісячного підвищення до пенсії в силу ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01.11.2010 року є правомірними, обгрунтованими, законними і підлягають задоволенню. Дії відповідача УПФ по нарахуванню підвищення до пенсії за вказаний період на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року є неправомірними поскільки відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Тобто позивачу як дитині війни згідно з Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" передбачено довічне щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яке в силу ст. 22 Конституції України не може бути обмежене або скасоване.

Враховуючи, що після поновлення порушеного права судом позивачу, його право на таке підвищення до пенсії не зникає, а продовжує існувати, з метою усунення умов для порушення вказаного права позивача на таку пенсію в подальшому, суд вважає необхідним кінцевим періодом стягнення пенсії вважати день припинення права на таке підвищення до пенсії.

На підставі ЗУ Про соціальний захист дітей війни , ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, керуючись ст.ст.2,9,11,17,69,72,79,86,94,122,128,163,167,183-2,186,254,255,257Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області у виплаті ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області з 01.11. 2010 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 заборгованості щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум, та виплачувати щомісячно вказане підвищення до пенсії по день припинення права на такі виплати позивачем.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя: підпис

Вірно.Суддя ОСОБА_2.