Справа № 823/982/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року справа № 823/982/17

м. Черкаси

11 год. 36 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,

встановив:

23 червня 2017 року ОСОБА_4 звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, в якому просить:

1) визнати протиправною відмову у проведенні розслідування нещасного випадку, викладену у листі голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 26.05.2017;

2) зобовязати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області призначити (вчинити дії по призначенню) і провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 та за результатом розслідування скласти акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини отримання травми ОСОБА_5, за формою, що затверджується МВС.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач 10 липня 2015 року під час виконання службових обовязків, а саме проводячи санкціонований обшук, отримав тілесні ушкодження, вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2015 року та випискою з історії хвороби №10794 від 17 липня 2015 року. Однак, відповідачем проігноровано вимоги Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, оскільки за наслідками нещасного випадку, що стався з позивачем 10 липня 2015 року під час виконання службових обов'язків - не проведено розслідування нещасного випадку та не складені відповідні акти.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити з підстав, викладених вище.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що 06.11.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про перебування юридичної особи - УМВС України в Черкаській області в стані припинення.

Зі змісту ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України вбачається, що з моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. При цьому, ліквідаційна комісія не перебирає на себе функції органу, який ліквідується. Тобто, ліквідаційна комісія створена для завершення всіх справ УМВС та доведення до повної ліквідації.

З огляду на вищевикладене, ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області не може проводити службове розслідування, тобто виконувати функції УМВС, оскільки на це немає правових підстав.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала своє заперечення та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, його представників та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

10 липня 2015 року близько 20 год. 30 хв. майор міліції ОСОБА_4 виконував службові обов'язки, відповідно до ЗУ «Про міліцію», а саме проводив санкціонований обшук та отримав один удар кулаком правої руки в область носа та голови. Від вищевказаних ударів отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, садна м'яких тканин носу та лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1378 від 29 липня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 доставлений до медичної установи та в подальшому госпіталізований.

На заяву позивача від 27 квітня 2017 року щодо проведення службового розслідування, який стався 10 липня 2017 року ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області листом від 26.05.2017 №16/1-15 повідомлено позивача, що відсутні правові підстави для проведення розслідування нещасного випадку ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області.

Вирішуючи спір по суті, з оглядну на аргументацію сторін, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ"вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2 (в т.ч. УМВС України в Черкаській області).

06.11.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про перебування юридичної особи - УМВС України в Черкаській області в стані припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Положеннями ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України, учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Посилання відповідача на те, що в силу приписів ч. 4 ст. 105 ЦК України ліквідаційна комісія не має повноважень УМВС в Черкаській області, у зв'язку з чим позбавлена можливості проводити розслідування нещасного випадку, суд оцінює критично, оскільки чинне законодавство не містить застережень щодо неможливості здійснити організацію проведення розслідування нещасного випадку головою ліквідаційної комісії органу МВС України, який в силу ч. 4 ст. 105 ЦК України наділений повноваженнями щодо управління справами юридичної особи, представляє її у відносинах з третіми особами та виступає у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідні правові висновки суду узгоджуються з позицією Міністерства внутрішніх справ України, викладеною в листі Департаменту державного майна та ресурсів від 20.02.2017 № 25/5-Ш-80. Згідно вказаного листа, проведення розслідувань нещасних випадків, що сталися з колишніми працівниками міліції здійснюється відповідними ліквідаційними комісіями ГУМВС, УМВС України в областях та ліквідаційними комісіями районних управлінь (відділів) ГУМВС, УМВС з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що юридична особа УМВС України в Черкаській області перебуває в стані припинення, розслідуванням нещасного випадку, що стався з позивачем, як колишнім працівником міліції, повинна займатися саме ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області.

З метою врегулювання питань, пов'язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок № 1346).

Відповідно до п. 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Згідно з п. 2.2 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Пунктом 3.4 Порядку №1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою.

Відповідно п. 3.5 Порядку №1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

Положеннями п. 3.8 Порядку № 1346 визначено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

З аналізу наведених положень Порядку №1346 вбачається, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є:

- раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше;

- звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення);

- повідомлення про нещасний випадок.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що позивач внаслідок події, що сталася з ним 10 липня 2015 року під час виконання службових обовязків, а саме проводячи санкціонований обшук, отримав тілесні ушкодження, що підтверджується вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2015 року та випискою з історії хвороби №10794 від 17 липня 2015 року.

Зокрема, вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2015 року у справі №707/2205/15-к (1-кп/707/213/15) встановлено, що ОСОБА_6 10 липня 2015 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за адресою свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, у ході розмови із заступником начальника СКР Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області, майором міліції ОСОБА_4, який виконував службові обов'язки, відповідно до ЗУ «Про міліцію», а саме проводив санкціонований обшук, умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, нанесла потерпілому ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область носа та голови, після чого ОСОБА_4 схопив її за руки, а ОСОБА_6 вириваючись роздерла йому ліве передпліччя. Від вищевказаних ударів потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, садна м'яких тканин носу та лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1378 від 29 липня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .В. був доставлений до медичної установи та в подальшому госпіталізований.

Відповідно до пункту 3.19 Порядку № 1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 10 липня 2015 року під час виконання службових обов'язків.

Огляду на наведене та враховуючи п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд дійшов висновку, що відмова у проведенні розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 10 липня 2015 року викладена у листі голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 26 травня 2017 року є протиправною.

Щодо позовної вимоги про зобовязання зобовязати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області призначити (вчинити дії по призначенню) і провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 та за результатом розслідування скласти акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини отримання травми ОСОБА_5, за формою, що затверджується МВС суд зазначає таке.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення вказаної позовної вимоги буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, відтак адміністративний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. З урахуванням наведеного, для повноцінного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про необхідність зобовязання Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області призначити (вчинити дії по призначенню) і провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 10.07.2015 та прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 №1346.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову у проведенні розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 10.07.2015, викладену у листі голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 26.05.2017.

Зобовязати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області призначити (вчинити дії по призначенню) і провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 10.07.2015 та прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 №1346.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області (ідентифікаційний код 08592527) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлений 12.12.2017