Справа № 817/1046/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"11" грудня 2017 р. Справа № 817/1046/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: пред.відповідача Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" липня 2017 р. у справі за позовом Фізиної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій під час проведення фактичної перевірки та про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 22.06.2017.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.07.2017року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 22.06.2017 в частині застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 14260,00 гривень.

Визнати протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 22.06.2017 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 штрафних санкцій в розмірі 510,00 гривень.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Присуджено на користь позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 320,00 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що суб'єкти господарювання зобов'язані вести облік товарних запасів на складах та /або за місцем їх реалізації і здійснювати продаж товарів лише тих які відображені у такому обліку. На момент перевірки у позивача були відсутні облікові документи. З огляду на це вважає, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції, передбачені, як п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, так і п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України. За наведеного, просила в позові відмовити повністю.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.05.2017 з 17:27 год. до 19:50 год. працівниками Головного управління ДФС у Рівненській області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці - кафе "Візит", що розташоване за адресою: м.Сарни, Рівненської області, вул.Бєлгородська,7, суб'єкта господарської діяльності - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, за результатами якої складено акт №278/17-00-14-04-13/НОМЕР_1 (а.с.11-12). Перевірка проведена у відсутність ФОП ОСОБА_4, а тому акт від суб'єкта господарювання підписаний барменом ОСОБА_5 Акт перевірки зареєстрований 30.05.2017 і саме цього числа пред'явлений ФОП ОСОБА_4, однак від його підписання він відмовився.

Додатком до акту перевірки є документ, що має назву «Акт зняття залишків алкогольних напоїв в кафе «Візит» за адресою: м.Сарни, вул.Бєлгородська,7, що належить ФОП ОСОБА_4 станом на 29.05.2017 - 17:27 год.» (а.с.58).

В акті перевірки, ревізорами відображено, порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, а саме, що на момент перевірки в кафе здійснюється реалізація алкогольних напоїв, щодо яких відсутні документи на придбання, що свідчить про те, що товари не обліковані у встановленому у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання.

На підставі акту перевірки 22.06.2017 Головне управління ДФС у Рівненській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

№, яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510,00 грн. на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.121 ст.121 Податкового кодексу України (а.с.20-21),

№, яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 14261,00 грн. на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та п.1 ст.17, ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 за порушення вимог п.1,2,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (а.с.18).

Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегією суддів враховано, що безпосередньо після ознайомлення позивача з актом перевірки, позивач до прийняття оскаржуваних рішень подав відповідачу у встановленому порядку письмові заперечення з додатками - копіями накладних на придбання ним тих алкогольних напоїв, реалізація яких здійснювалась в кафе «Візит» 29.05.2017 (а.с.13-15, (а.с.23-42)

Пункт 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 передбачає, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому, вимоги по веденню обліку товарних запасів не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Таким чином, зазначена норма передбачає альтернативні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: облік товарних запасів на складах; облік товарних запасів за місцем їх реалізації; облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, і разом з цим, не містить імперативного припису щодо обов'язкового обліку товарних запасів виключно за місцем їх реалізації.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999 бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, відповідно до пунктів 1, 3 і 5 статті 9 Закону, є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні.

Відповідачем не спростовано, що у позивача наявні первинні документи на товар, який знаходився на реалізації в кафе «Візит» 29.05.2017. Проте, відповідач вважає порушенням вимог Закону відсутність вказаних первинних документів про походження товару саме у місці їх реалізації.

Поряд з цим, висновок відповідача про те, що первинні документи на придбання товару мають зберігатися лише за місцем реалізації товару є хибним та не відповідає змісту Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 27.06.2013 №К/9991/15657/11 (справа №2а-2592/10/1070), від 14.11.2013 №К/9991/7953/11 (справа №2а-1508/10/1070), від 12.05.2014 №К/9991/14273/11 (справа №2а-1507/10/1070), від 19.06.2014 №К/9991/73665/11 (справа №2а-9521/10/1070).

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці здійснюють свій облік у формі ведення Книги обліку доходів і витрат до якої вносять відомості на підставі первинних підтверджуючих документів.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України від16.09.2013 N 481 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за N 1686/24218.

Відповідно до обумовленого порядку у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг. У графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня. У графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці. У графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв'язку, орендних та комунальних платежів тощо.

Таким чином, облік товарних запасів фактично здійснюється підприємцем, що перебуває на загальній системі оподаткування у формі книги обліку доходів та витрат. Окрім того, облік алкогольних напоїв, що перебувають на реалізації у позивача здійснюється шляхом програмування в реєстраторах розрахункових операцій виду та коду товару, що перебуває на реалізації у платника через який здійснюються розрахункові операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Колегією суддів враховано, що під час перевірки ревізорами не встановлено обставин з приводу відсутності в програмному забезпеченні реєстратора розрахункових операцій обліку алкогольних напоїв або відсутності у книзі обліку доходів та витрат обліку алкогольних напоїв, що перебували на реалізації у позивача.

З огляду на це, та з урахуванням того, що перевірка, результати якої оспорюються, проводилась у відсутність позивача, що позбавило його можливості пред'явити ревізорам первинні облікові документи на товар, суд приходить до висновку, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 є необґрунтованими і безпідставними.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський