Справа № 484/1861/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р. Справа № 484/1861/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Закревський В.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2017 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 19 травня 2017 року про відмову ОСОБА_4, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зобов'язано Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області призначити ОСОБА_4, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 і Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26.01.1991 року № 10 з дня виповнення їй віку, необхідного для призначення пільгової пенсії, тобто з 12.11.2016 року зарахувавши у пільговий стаж ОСОБА_4 її пільговий трудовий стаж роботи за період з 22.08.1986 року по 31.12.1993 року машиністом козлового крану в УМТС п/о "Дзержинськвугілля" та період з 03.01.1994 року по 03.06.2009 року - машиністом крану на лісному складі Шахти "Південна" до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 02 серпня 2017 року по справі № 484/1861/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 працювала в УМТС п/о «Дзержинськвугілля» (в подальшому перейменовано в ДП «Торецьквугілля ») з 22.08.1986 - стажером машиніста козлового крану; з 19.12.1986 - машиністом козлового крану; з 01.10.1988 - машиністом крана; з 31.12.1993 - звільнено; на Шахта «Південна» з 03.01.1994 - машиністом крану на лісному складі, з 03.06.2009 року її було звільнено.

24.01.2017 року позивач звернулася до Первомайського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з питань призначення їй пенсії за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

24.04.2017 року відповідачем було прийнято рішення № 246 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідач вказує, що призначення пенсії було передчасним.

19.05.2017 року рішенням Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області № 23 про припинення та відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 ОСОБА_4 було відмовлено в призначені та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю стажу роботи із шкідливими і важкими умовами за Списком № 2 через те, що період роботи в УМТС п/о "Дзержинськвугілля" з 17.09.1986 року по 31.12.1993 року за професією машиніста козлового крану необхідно підтвердження висновків про результати проведення атестації робочого місця, затверджених Державною експертизою умов праці. Також відсутні підтвердження висновків про результати атестації робочих місць, затверджених Державною експертизою умов праці за період роботи позивачки на шахті "Південна" з 03.01.1994 року по 03.06.2009 року за професією машиніста крану.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 19 травня 2017 року про відмову ОСОБА_4, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є протиправним, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Колегія суддів частково погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За період роботи позивача в УМТС п/о «Дзержинськвугілля» з 22.08.1986 по 03.01.1994 надані довідки від 29.10.2015 № 8/398 та від 22.12.2016 №3/321. Згідно довідок від 29.10.2015 року № 8/398 та від 22.12.1986 № 3/321 ОСОБА_4 працювала на відокремленому структурному підрозділі «Шахта Південна» повний робочий день з 22.08.1986 (згідно трудової книжки в період з 22.08.1986 по посада - стажер) по 03.01.1994 (згідно трудової книжки дата звільнення 31.12.1993), старшим машиністом козлового крану лісного складу.

Згідно із наказом «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» та Переліком до нього від 23.11.1992 № 138 не можливо встановити чи підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення саме машиністу крану УМТС п/о «Дзержинськвугілля». Зазначений наказ не затверджено Державною експертизою умов праці.

Згідно довідки від 10.04.2017 №62/288 ОСОБА_4 працювала на посаді зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 з 17.09.1986 (дата присвоєння кваліфікації від згідно наказу №111/к), а переведення на посаду машиніста козлового крана здійснено з 19.12.1986 (від 19.12.1986 наказ №161/к) по 31.12.1993. Таким чином, наявні різні за змістом довідки щодо одного і того ж періоду роботи, що викликають сумнів у їх достовірності.

За період роботи на шахті «Південна» з 03.01.1994 по 03.06.2009 надані довідки від 22.12.2016 №3/321 та від 11.02.2015 № 8/21. Згідно з вказаними довідками позивач працювала на шахті «Південна» з 03.01.1994 по 03.06.2009 - машиністом крана. Згідно із наказами «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці на пільгових умовах» та Переліками до них від 06.08.1993 №414/1, від 24.06.1999 № 214, від 16.07.2004 № 331 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення машиністу крану на Шахті «Південна».

Згідно довідки ДП "Торецьквугілля" ВП "Шахта Південна" від 15.05.2017 року № 8/275, у зв'язку із проведенням на території ОП "Шахта Південна" бойових дій при евакуації документації в архів ДП "Торецьквугілля" частина документів архіва підприємства була втрачена, а тому надати документацію про атестацію робочих місць про умови праці за 1993 рік не має можливості.

Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. № 637.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХХІІ від 05.11.1991 р. основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 83 Закону України №1788 від 05.11.1991 року, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р. із змінами та доповненнями.

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

При цьому, відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У п. 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Обов'язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до позиції Верховного суду України викладеній в постанові від 16 вересня 2014 року № 21-307а14 своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, колегія суддів вважає, що своєчасно не проведена атестація підприємства, на якому працювала позивач не може звузити її право на отримання пільгової пенсії.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 30.01.2014 року по справі № К/9991/22904/12.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на одержання пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Разом з ти, згідно приписів частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до норм КАС України суд адміністративної юрисдикції уповноважений визнавати дію або бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною, а також скасовувати рішення органів державної влади, якщо вони не відповідають нормам Закону.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми, у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб'єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, - задовольнити частково.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2017 року по справі № 484/1861/17, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 19 травня 2017 року про відмову ОСОБА_4, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_4 трудовий стаж роботи за період з 22.08.1986 року по 31.12.1993 року машиністом козлового крану в УМТС п/о "Дзержинськвугілля" та період з 03.01.1994 року по 03.06.2009 року - машиністом крану на лісному складі Шахти "Південна", що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та розглянути заяву ОСОБА_4 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з врахуванням висновків суду.

В решті позову, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3