Справа № 813/1760/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11022/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В,

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

за участі позивача ОСОБА_1

за участі представника сторони відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції України у Львівській області, третя особа Яворівський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області, (далі ГУ МВС України у Львівській області), Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУ НП у Львівській області), в якому з урахуванням уточнень позовних вимог від 26.06.2017 просив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ МВС України у Львівській області №1049о/с від 11.04.2017 року в частині звільнення його з займаної посади, поновити його на посаді старшого дільничного інспектора міліції Яворівського РВ ГУ МВС України у Львівській області з 12.04.2017 року, стягнути з ГУ МВС України у Львівській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.04.2016 року по день винесення рішення у цій справі в межах діючого аналогічного грошового забезпечення працівника поліції у званні «майор поліції» відповідно до посади старшого дільничного офіцера поліції та наявної вислуги років (16 років 01 місяць 14 днів), зобовязати ГУ НП у Львівській області працевлаштувати позивача (відповідно до п.9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію») шляхом призначення на посаду старшого дільничного офіцера поліції ГУ НП у Львівській області, про що видати відповідний наказ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ГУ МВС України у Львівській області протиправно звільнив позивача з займаної посади старшого дільничного інспектора міліції Яворівського РВ ГУ МВС України у Львівській області, у звязку зі скороченням штатів, без зясування можливості подальшого використання позивача на службі та без погодження з профспілковим органом, членом якого є ОСОБА_1 Позивач зазначає, що відповідач протиправно не врахував того, що його звільнення можливе лише після відмови від проходження служби в поліції. Крім того, відповідач ГУ НП у Львівській області протиправно не запропонував позивачу жодної посади в органах поліції. З цих підстав, позивач вважає, що відповідач ГУ МВС України у Львівській області протиправно звільнив його з займаної посади.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Взято до уваги позицію ВСУ від 19.01.2015 року справа № 810/1789/13а щодо ліквідації юридичної особи.

З аналізу ЗУ «Про Національну поліцію», постанови КМУ від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», суд прийшов до висновку, що фактично мала місце реорганізація правоохоронного органу де працював позивач, оскільки відповідна функція держави не ліквідована.

Також, взято до уваги постанову ВСУ від 27.05.2014 року справа № 21-108а14, щодо обовязку працевлаштування роботодавцем особи при ліквідації державної установи і на її місце створення іншої. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства, зокрема ст. 49-2 КЗпПУ.

Разом з тим, ГУМВС у Львівській області у встановлений законодавством строк не запропонувало позивачу жодної посади в новостворених органах Національної поліції.

Крім того, судом взято до уваги рішення Львівського окружного адміністративного суду, яке залишене ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду в справі по якій, скасовано наказ в частині звільнення позивача та поновлено останнього на посаді.

На виконання зазначених судових рішень, позивача поновлено 11.04.2017 року та цим же днем звільнено зі служби, що є предметом дослідження в даній справі.

Отже, відповідач протиправно не запропонував позивачу жодної посади в новостворених органах Національної поліції, що слугує підставою для скасування наказу, поновлення на попередній посаді та стягнення заробітку з 12.04.2016 року по 10.10.2017 року в сумі 40032, 72 грн, за один місяць 2342,3 грн.

Щодо вимоги про працевлаштування позивача у новостворених органах, то така підлягає відмові, позаяк по процедурі, подібного рапорту останній не надавав і такий не розглядався, тому суд не може втручатись у дискреційні функції відповідача.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та задоволити позовні вимоги повністю.

Покликання маються на те, що згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року його середній розмір заробітної плати на момент звільнення 06.11.2015 року становив 3257 грн 08 коп, коли за даним судовим рішенням на підставі довідки № 22 від 21.06.2017 року середньоденний визначено 106 грн. 74 коп., а розмір середньомісячної заробітної плати 2342 грн. 30коп.

Таким чином, із врахуванням 376 днів вимушеного прогулу та 148 грн. 05 коп середнього заробітку, утворюється сума 55 666 грн. 80 коп., а не як вказав суд 40 032 грн. 72 коп.

Абзац четвертий резолютивної частини носить рекомендаційний характер, а не імперативний характер, відтак слід викласти його в наступній редакції : «Головному управлінню Національної поліції у Львівській області прийняти ОСОБА_1 на службу до поліції в порядку, передбаченому п. 9 Розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «про Національну поліцію» шляхом винесення наказу про прийняття його на службу з 07.11.2015 року».

Крім того, не повернуто сплачений судовий збір в сумі 640 грн.,що підтверджується оригіналом квитанції.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її частково аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставина справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Яворівського РВ ГУ МВС України у Львівській області та звільнений зі служби у запас відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 №848о/с за п.64 «г» (через скорочення штатів).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 року у справі №813/6357/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2016 року, скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 року №848о/с в частині звільнення позивача та поновлено ОСОБА_1М, на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Яворівського РВ НУ МВС України у Львівській області з 07.11.2015 року.

Наказом ГУ МВС України від 11.04.2017 року №1020о/с на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 року у справі №813/6357/15 ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Яворівського РВ НУ МВС України у Львівській області з 07.11.2015 року.

Відповідно до наказу ГУ МВС України від 11.04.2017 року №1049о/с ОСОБА_1 звільнено з посади старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Яворівського РВ НУ МВС України у Львівській області з 07.11.2015 на підставі п.64 «г» (через скорочення штатів).

Колегія суддів звертає, увагу на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині визначення середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, вирішення питання про повернення сплаченого судового збору та неправильного вирішення питання про його працевлаштування, викладеного в резолютивній частині.

Що стосується визначення середнього заробітку позивача, то колегія суддів звертає увагу на долучену копію довідки про доходи ОСОБА_1 № 269 від 06.11.2015 року, виданої Яворівським РВ ГУ МВС України у Львівській області, скеровану на адресу апелянта ВАС України від 31.10.2017 року № К/800/20210/16, що підтверджує письмові пояснення апелянта, а саме, що на момент звільнення з ОВС позивача 06.11.2015 року, його середньоденний розмір заробітної плати ставить 148 грн. 05 коп.. Відтак, колегія суддів оцінюючи довідки про доходи апелянта від 21.06.2017 року № 22 та від 06.11.2015 року № 269 приходить до висновку про те, що для визначення середньоденного заробітку слід брати до уваги довідку від 06.11.2015 року № 269, адже дана довідка була врахована при прийняті судового рішення Львівським окружним адміністративним судом від 11.04.2016 року у справі № 813/6357/15, яке набрало законної сили, та з огляду на ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Що стосується вимоги про невірний виклад в резолютивній частині судового рішення питання про працевлаштування позивача, то колегія суддів звертає увагу на те, що рапорт позивача про призначення його на посаду в органах Національної поліції у встановленому п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію України» у визначеному порядку та у встановлені строки до ГУ НП у Львівській області не надходив та відповідно не розглядався, що підтверджено письмовими поясненнями позивача в ході розгляду справи. Відтак, суд не вправі втручатися в дискреційні повноваження ГУ НП у Львівській області та давати вказівки щодо необхідності працевлаштування позивача на посаді старшого дільничного офіцера поліції ГУ НП у Львівській області, що зумовлює скасування задоволеної позовної вимоги в цій частині.

Крім того, з огляду на ч.2 ст. 11 КАСУ суд першої інстанції може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, що не вбачається з досліджуваних правовідносин.

З приводу вимоги щодо повернення судового збору, то колегія суддів в ході розгляду справи встановила, що судовий збір сплачено за вимогу про зобовязання Головне управління Національної поліції у Львівській області прийняти ОСОБА_1 на службу до поліції в порядку, передбаченому п. 9 Розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «про Національну поліцію» шляхом винесення наказу про прийняття його на службу з 07.11.2015 року». Разом з тим, така вимога судом не задоволена, відтак і підстави для повернення судового збору відсутні.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна в цій частині невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі № 813/1760/17 в частині: Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 12.04.2016 по 10.10.2017 в розмірі 40032 (сорок тисяч тридцять дві) грн. 72 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 2342 (дві тисячі триста сорок дві)грн. 30коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання та в цій частині прийняти нову.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 12.04.2016 по 10.10.2017 в розмірі 55 666 грн. 80 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 3257 грн. 08 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

Скасувати постанову в частині зобовязання Головне управління Національної поліції у Львівській області розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_1 на службу до Національної поліції України відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію України».

Врешті апеляційних вимог відмовити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі № 813/1760/17 в цій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст судового рішення виготовлено 14.12.2017 року.