Справа № 822/3013/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3013/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача, представника позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №609-К від 29.09.2017;

- поновити ОСОБА_3 на посаді начальника відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з 02.10.2017;

- стягнути на користь ОСОБА_3 з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області заробітну плату за час його звільнення - 02.10.2017 по день ухвалення рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 19.07.2017 був призначений на посаду начальника відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Згідно наказу №609-К від 29.09.2017 позивач був звільнений із займаної посади відповідно до п.4 ч.1 ст.84 Закону України "Про державну службу" у зв'язку із втратою права на державну службу.

Позивач вважає вищезазначений наказ протиправним, таким, що порушує його права, оскільки вироком Городоцького районного суду Хмельницької області позивач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Згідно ст.55 КК України позивач позбавлений права обіймати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські посади у органах Державної аудиторської служби України строком на 3 (три) роки.

Позивач зауважує, що вказані обмеження стосуються лише зайняття посад у Державній аудиторській службі України та не мають жодного обмеження щодо зайняття інших посад в органах державної влади, в тому числі в органах Держгеокадастру.

Крім того, позивач наголошує, що з 02.10.2017 по 11.10.2017 перебував на лікуванні у Городоцькій ЦРЛ, а тому його звільнення під час перебування на лікарняному є порушенням ч.2 ст.40 КЗпП України.

Позивач вважає, що він має право працювати у вказаній державній структурі згідно чинного законодавства, у зв'язку з цим звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплати заробітної плати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує в повному обсязі, вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню із підстав, викладених у запереченні на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу №14 засідання конкурсної комісії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади державної служби категорії "Б" - начальника відділу у Городоцькому районі головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.06.2017 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру 20.06.2017 погоджено призначити ОСОБА_3 на посаду начальника відділу у Городоцькому районі головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Згідно наказу від 18.07.2017 №476-К Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_4 був призначений на посаду начальника відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. На підставі наказу №582-К від 18.09.2017 позивачу присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії "Б" посад державної служби, як такому, що пройшов випробування.

Згідно наказу №609-К від 29.09.2017 позивач був звільнений із займаної посади відповідно до п.4 ч.1 ст.84 Закону України "Про державну службу" у зв'язку із втратою права на державну службу через набрання законної сили вироком Городоцького районного суду Хмельницької області від 17.08.2017.

Позивач, вважаючи прийнятий відповідачем наказ про звільнення, незаконним та таким, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи правомірність спірного наказу, суд виходив з наступного.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах визначені Законом України "Про державну службу" (далі - Закон).

Відповідно до ст.1 Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Статтею 83 Закону передбачені підстави для припинення державної служби.

Так, відповідно до ч.1 ст.83 Закону, державна служба припиняється:

1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (ст.84 Закону);

2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (ст.85 Закону);

3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (ст.86 Закону);

4) за ініціативою суб'єкта призначення (ст.87 Закону);

5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (ст.88 Закону);

6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (ст.43 Закону);

7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачене законом;

8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 Закону, підставами для припинення державної служби у зв'язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є:

1) припинення громадянства України або виїзд на постійне проживання за межі України;

2) набуття громадянства іншої держави;

3) набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення;

4) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо державного службовця за вчинення умисного злочину та/або встановлення заборони займатися діяльністю, пов'язаною з виконанням функцій держави;

5) наявність відносин прямої підпорядкованості близьких осіб у випадку, передбаченому статтею 32 цього Закону.

У випадках, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті, суб'єкт призначення зобов'язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 84 Закону).

Згідно із ч. 5 ст. 32 Закону, на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України "Про запобігання корупції". Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч.1 ст.3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей; неправомірна вигода - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Згідно із ч.1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб'єктом злочину.

Відповідно до ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Згідно із ч.2 ст.369-2 КК України, прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди - караються штрафом від семисот п'ятдесяти до однієї тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п'яти років.

Відповідно до ч.1 ст.88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Згідно із п. 3) ч.2 ст.19 Закону України "Про державну службу", на державну службу не може вступити особа, яка має судимість за вчинення умисного злочину, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку.

Так, суд встановив, що вироком Городоцького районного суду від 17.08.2017 по справі № 672/1089/17, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

Даний вирок набрав законної сили 19.09.2017 та був отриманий відповідачем 28.09.2017 (вх.№9-8368/0/1-17) згідно супровідного листа Городоцького районного суду від 26.09.2017 №672/1089/173579/2017.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 та ч.2 ст.84 Закону відповідач зобов'язаний був у триденний строк з дня отримання вироку суду звільнити позивача.

Отримавши лист Держгеокадастру від 29.11.2017 №22-28-0.15-15472/2-17, згідно з яким погоджено звільнення позивача, відповідач прийняв наказ №609-к від 29.09.2017, згідно з яким звільнено позивача із займаної посади з 02.10.2017.

Також при звільненні ОСОБА_3 із посади начальника відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у жовтні 2017 було розраховано і виплачено компенсацію за невикористану частину відпустки в розмірі 1059,79 грн. Даний факт не заперечувався сторонами в судовому засіданні та підтверджується інформацією щодо проведення розрахунку при звільненні від 28.11.2017 №9-22-0.51-10070/2-17.

Таким чином, підставою такого звільнення став обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили, та, відповідно, судимість за вчинення ним умисного діяння, яка у встановленому чинним законодавством порядку не знята та не погашена.

Разом з тим, відповідно до ст.1 Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що твердження позивача про те, що обмеження, викладені у вироку суду, стосуються лише зайняття посад у Державній аудиторській службі України та не мають жодного обмеження щодо зайняття інших посад в органах державної влади, в тому числі в органах Держгеокадастру суд вважає хибним та таким, що спростовується вищезазначеною нормою Закону, оскільки не існує розмежування державної служби по галузях та функціях, виконання яких покладене на органи державної влади.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться довідка №3 та висновок, зроблений Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у Вінницькій, Житомирській та Хмельницькій областях за наслідками проведеної 06.11.2017 перевірки на підставі скарги позивача від 06.10.2017, стосовно того, що звільнення ОСОБА_3 відбулося з дотриманням вимог Закону України "Про державну службу".

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У своїх обґрунтуваннях позовних вимог позивач зазначив, що у період з 02.10.2017 по 11.10.2017 перебував на лікуванні у Городоцькій ЦРЛ, що підтверджується листком втрати працездатності. Зазначає, що відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Однак, суд зазначає, що в даному випадку звільнення відбувалося на підставі п.4 ч.1 ст.84 Закону, тобто у зв'язку з виникненням спеціальних підстав для припинення державним службовцем державної служби на займаній посаді і норми КЗпП України на спірні правовідносини не поширюються, в тому числі й заборона звільнення під час тимчасової непрацездатності.

Аналогічних висновків дійшов і Вищий адміністративний суд України в постанові від 11.06.2014 №К-34744/10.

Крім того, такі дії відповідача цілком узгоджуються із п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.92 "Про практику розгляду судами трудових спорів", правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці стосуються як передбачених статтями 40, 41 КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи наказ №609-К від 29.09.2017 про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади діяв відповідно до чинного законодавства, у зв'язку з цим суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання його незаконним та скасування.

Щодо позовної вимоги щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з 02.10.2017 та стягнення на його користь заробітну плату за час його звільнення, суд зазначає, що оскільки суд не вбачає протиправності прийнятого наказу №609-К від 29.09.2017 про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади то, відповідно, в суду відсутні підстави для поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позивач не довів, а суд не встановив порушення відповідачем норм Закону України "Про державну службу", а тому необхідно відмовити позивачу у задоволенні позову за недоведеністю обставин на яких ґрунтуються доводи, викладені у позовній заяві.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу № 609-К від 29.09.2017 року, поновлення на роботі на посаді начальника відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з 02.10.2017 року та стягненню заробітної плати за час незаконного звільнення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06 грудня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1