Справа № 712/9258/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пересунько Я.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Справа № 712/9258/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо невиконання постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 липня 2016 року у справі № 712/7630/16;

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 26.06.2017 р. № 159/06 щодо утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії;

- зобов'язання відповідача застосовувати показники довідки Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 10.06.2016 р. № 9-888/28-5/11 про заробітну плату при нарахуванні пенсії позивача, а також провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без зміни визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії).

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ в м. Черкасах Черкаської області від 26.06.2017 р. № 159/06 «Про утримання надміру виплачених сум пенсій» та зобов'язано УПФУ в м.Черкасах Черкаської області повернути позивачу примусово утримані з неї з 01.07.2017 р. грошові кошти в розмірі 20 % пенсії щомісячно, які утримуються на підставі рішення УПФУ в м. Черкасах Черкаської області від 26.06.2017 р. № 159/06 «Про утримання надміру виплачених сум пенсій».

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апелянта, перевіривши у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 23.09.2011 р. позивач перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в м. Черкасах Черкаської області як пенсіонер за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ та отримує пенсію в розмірі 85% заробітної плати.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2016 року у справі № 712/7630/16, яка набрала законної сили 28 жовтня 2016 року, було визнано протиправними дії УПФУ в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_3 від 29.06.2016 р. та зобов'язано УПФУ в м. Черкасах Черкаської області здійснити ОСОБА_3 з 01.06.2016 р. перерахунок її пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 85% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01.12.2015 р. відповідно до постанови КМУ від 09.12.015 р. № 1013 та довідки Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 10.06.2016 р. № 9-888/28-5/11 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії, у розмірі 85%, а також зобов'язано відповідача провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

При перерахунку на підставі вказаного судового рішення за довідкою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 10.06.2016 р. № 9-888/28-5/11 у розмірі 85% заробітної плати, пенсія позивача склала 5003,90 грн.

Листом УПФУ в м. Черкасах Черкаської області від 26.05.2017 р. позивача було повідомлено, що Департамент соціальної політики Черкаської міської ради відкликав раніше видану довідку від 10.06.2016 р. № 9-888/28-5/11 та видав нову від 26.04.2017 р. № 2832/28-5/10, внаслідок чого відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача, що призвело до зменшення її розміру до 4153,36 грн., в якому й виплачується пенсія позивача.

Крім того, позивача було повідомлено, що у зв'язку із зазначеними обставинами відповідачем проведено перерахунок раніше нарахованої та виплаченої їй пенсії, внаслідок чого за період з 01.06.2016 р. по 31.05.2017 р. утворилась переплата в розмірі 10066,13 грн.

Листом УПФУ в м. Черкасах Черкаської області від 26.06.2017 р. позивача було повідомлено, що відповідачем виконало постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 липня 2016 року у справі № 712/7630/16 у добровільному порядку, а також, що ним прийняло рішення від 26.06.2017 р. № 159/06, відповідно до якого з пенсійних виплат ОСОБА_3 щомісяця з 01.07.2017 р. утримується сума в розмірі 20 % - до повного погашення заборгованості в розмірі 10066,13 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем було протиправно не виконано рішення суду та прийнято рішення щодо утримання з її пенсії надміру виплачених сум, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи постанову в частині щодо задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова суду від 18.07.2016 р. у справі № 712/7630/16 набрала законної сили і наслідком отримання відповідачем нової довідки Департаменту соціальної політики може бути зменшення розміру нарахованої їй пенсії після виконання рішення суду, а не нарахування заборгованості щодо періоду, за який заборгованість виплачено на підставі рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова суду від 18.07.2016 р. у справі № 712/7630/16 була виконана відповідачем.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У ст. 50 Закону № 1058-IV визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 103 Закону № 1788-XII передбачено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Системний аналіз наведених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною та необхідною правовою підставою для утримання з пенсії особи надміру виплачених сум коштів є наявність однієї з таких умов: 1) зловживання з боку пенсіонера; 2) подання органам ПФУ недостовірних відомостей; 3) неподання пенсіонером до органів ПФУ відомостей, які б могли вплинути на розмір його пенсії.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, перерахунок пенсії позивача у розмірі 5003,90 грн. за довідкою Департаменту соціальної політики від 10.06.2016 р. № 9-888/28-5/11 за період з 01.06.2016 р. по 31.05.2017 р. на загальну суму 10066,13 грн. було здійснено відповідачем на підставі та на виконання судового рішення, а тому наступне утримання вказаної суми з пенсії позивача у зв'язку з надісланням Департаментом нової довідки суперечить ст. 50 Закону № 1058-IV.

При цьому, доводи апелянта про те, що Департаментом було відкликано довідку від 10.06.2016 р. № 9-888/28-5/11, тобто ту, на підставі якої суд зобов'язав УПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки такі обставини не надають підстав для невиконання рішення суду від 18 липня 2016 року у справі № 712/7630/16, яке набрало законної сили.

Крім того, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження апелянтом не було надано суду доказів щодо перегляду вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами та/або його скасування судом вищої інстанції.

Посилання апелянта на ч. 1 ст. 50 Закону № 1058-IV як на підставу для утримання з пенсії позивача виплачених сум у загальному розмірі 10066,13 грн., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки аналіз вказаної законодавчої норми, навпаки підтверджує відсутність в органу ПФУ жодних правових підстав для прийняття рішення про утримання з позивача вищевказаних коштів.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів перед судом правомірності прийняття ним рішення від 26.06.2017 р. № 159/06 про утримання з позивача виплачених йому сум пенсії.

З огляду на це, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення від 26.06.2017 р. № 159/06 щодо утримання з позивача виплачених йому сум пенсії і відновлення порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача повернути їй примусово утримані кошти.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення решти позовних вимог, оскільки постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2016 року у справі № 712/7630/16 відповідачем фактично виконано, а задоволення вимог на майбутнє щодо нарахування в подальшому пенсії позивача на підставі довідки від 10.06.2016 р. № 9-888/28-5/11 не відповідає вимогам законодавства, зокрема завданням адміністративного судочинства, регламентованим статтею 2 КАС України.

Доводи позивача та її представника про те, що відповідачем не було виконано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2016 року у справі № 712/7630/16, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки у межах спірного періоду та обставин щодо перерахунку пенсії позивача за довідкою від 10.06.2016 р. № 9-888/28-5/11 на суму 10066,13 грн., вказане рішення суду було виконано.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення контролю за виконанням судового рішення здійснюється за правилами процесуального інституту, регламентованого статтею 267 КАС України.

Посилання представника позивача на врахування судом першої інстанції не тієї довідки про суми заробітку позивача для перерахунку її пенсії спростовуються матеріалами справи та є необґрунтованими.

При цього, колегія суддів зазначає, що позивач у своїх письмових поясненнях та її представник у судовому засіданні просили суд вийти за межі апеляційної скарги відповідача та скасувати рішення суду першої інстанції в частині щодо відмови в задоволенні позовних вимог і ухвалити нову постанову про задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що позивача та/або її представник не зверталися з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції чи із заявою про приєднання до апеляційної скарги відповідача, як таке передбачено ст.ст. 185, 186, 192 КАС України, а у відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а не на підставі пояснень позивача або його представника.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин було повно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права та ухвалено рішення, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 13 грудня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: