Справа № 813/3988/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

З ПИТАНЬ ПОНОВЛЕННЯ ПРОПУЩЕНОГО СТРОКУ

05 грудня 2017 року № 813/3988/17

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача про поновлення строку для звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 813/3988/17 за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представник - не прибув
до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, представник - не прибув
про визнання протиправними дій, скасування наказу, поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Одночасно із позовною заявою позивачем, представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 24.09.2017 року під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області прокурором в якості доказів було представлено висновок службового розслідування проведеного посадовими особами Головного Управління МВС України у Львівській області від 10.08.2015 року.

Відповідно до вказаного висновку на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з ОВС. Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зОВС вважається виконаним з моменту винесення наказу по особовому складу про звільнення з ОВС.

Позивач вказує, що з наказом по особовому складу про звільнення його зОВС не ознайомлений. На момент винесення спірного наказу по особовому складу про :звільнення позивача, він перебував під вартою і не мав можливості оскаржити вказаний наказ, крім того позивач перебував в стані сильного душевного хвилювання в наслідок чого його стан здоров'я був дуже важкий і позивач не усвідомлював свого права на оскарження його звільнення.

Позивач зазначає, що 22.06.2016 року відповідно до рішення суду його булозвільнено з під варти та обрано запобіжний захід у вигляді застави з покладенням певних обов'язків. На той момент позивач продовжував перебувати в надзвичайно важкому психологічному стані, оскільки хвилювався за долю своїх дітей, дружини, батьків за своє майбутнє, фактично втратив надію на реальне правосуддя та можливість довести свою невинуватість у вчиненні злочину та незаконне своє звільнення.

Серед покладених судом на позивача обов'язків було не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу прокурора та суду, утримуватись від спілкування з свідками у справі. Таким чином хвилюючись за своє життя та здоров'я, і побоюючись знову потрапити «за грати» позивач вказує, що не мав можливості прибути в ГУМВС України у Львівській області для ознайомлення з наказом про його звільнення, а відповідно не мав можливості його оскаржити, оскільки такі дії могли б на думку позивача трактуватись стороною обвинувачення по даній кримінальній справі, як намагання уникнути відповідальності та послужити підставою для ще однієї зміни йому запобіжного заходу і знову позбавити його волі.

З врахуванням наведених обставин, позивач вважає причину пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом поважною, просить поновити строк звернення до суду.

Позивач, представник позивача в судове засідання не прибули, позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд поданого клопотання про поновлення строку звернення до суду, без його участі.

14.11.2017 року в судовому засіданні представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 13.06.2017 року позивач звертався в архів ГУМВС, з метою отримання трудової книжки, яка знаходилась в матеріалах його особової справи. Отримавши трудову книжку, написав розписку. Відповідач вказує, що в даній особовій справі також знаходився наказ ГУМВС № 741 о/с від 21.10.2015 року, що підтверджує копія штампу на витягу з даного наказу, наданого працівником архіву ГУМВС. Отже, позивач звертаючись в архів за трудовою книжкою знав про своє звільнення з ОВС, мав доступ до всіх документів особової справи.

Відповідач зазначає, що позивач з моменту оголошення йому підозри, знав про свої права підозрюваного передбачені ст. 42 КПК, крім цього з вказаного часу та до обрання запобіжного заходу мав захисника, отже міг звернутись за юридичною консультацією до особи з відповідними юридичними знаннями, яка могла захистити його інтереси та подати адміністративний позов. А тому жодних перешкод для звернення до адміністративного суду у позивача не було.

Відповідач вважає беззаперечним факт пропуску позивачем без поважних причин місячного строку для звернення до суду.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час, та місце розгляду справи.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного:

Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 1,2 ст. 102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено що 17.07.2015 року Галицьким районним судом м. Львова ОСОБА_1 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

11.09.2015 року слідчим суддею Галицького районного суду застосовано до ОСОБА_1 запобіжний захід - домашній арешт

21.09.2015 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2015 року скасовано, та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_1 до 15.11.2015 року включно.

21.10.2015 року Головним управлінням МВС України у Львівській області прийнято наказ № 741 «По особовому складу» відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п.64 «є» / за порушення дисципліни/ майора поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого в особливо важких справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС, з 22.10.2015 року.

22.06.2017 року згідно рішення суду ОСОБА_1 було звільнено з під варти та обрано запобіжний захід у вигляді застави з покладенням певних обов'язків.

Судом враховуються обґрунтування поданого клопотання позивача, а також враховується об'єктивне побоювання позивача прибути до ГУМВС України у Львівській області для ознайомлення з наказом про його звільнення, та побоювання позивача у разі оскарження спірного наказу, оскільки такі його дії на думку позивача могли б трактуватись як намагання вплинути на хід слідства, що могло бути об'єктивною підставою для подальшої зміни йому запобіжного заходу на тримання під вартою.

Вказане на думку суду підтверджується наявними у справі доказами, а саме клопотанням прокуратури про продовження строків тримання під вартою від 04.11.2015 року та ухвалою суду від 10.11.2015 року, якою частково задоволено згадане клопотання прокурора, оскільки в цих документах зазначено, що ОСОБА_1 є працівником правоохоронних органів і може незаконно впливати на хід досудового розслідування, хоча такий був звільнений ще 21.10.2015 року.

Таким чином, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду є обґрунтованим та підлягає задоволенню, відповідно клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню, оскільки суд не знаходить підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 99, 102, 159-163, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання позивача від 26.10.2017 року про поновлення строку для звернення до суду - задоволити.

2. В задоволенні клопотання представника відповідача від 08.11.2017 року про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

3. Строк звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування наказу, поновлення на роботі, поновити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, оскарженню не підлягає.

Ухвала складена у повному обсязі 11.12.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.