Справа № 580/53/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р. Справа № 580/53/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 19.07.2017р. по справі № 580/53/17.

за позовом ОСОБА_1

до Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області (далі- відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області - несвоєчасне надання відповіді на заяву № 191 від 17.06.2016р.;

- визнати протиправною бездіяльність Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області - не надання інформації на п.5 запиту № 191 від 17.06.2016р. та не направлення питання 5 запиту «191 від 17.06.2016р. належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це;

- визнати протиправною бездіяльність Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області - щодо не надання публічної інформації, викладеної в п.6 запиту № 191 від 17.06.2016р.;

- зобов'язати Будильську сільську раду Лебединського району Сумської області надати повну інформацію на п.6 запиту № 191 від 17.06.2016р.;

- вирішити питання розподілу судових витрат.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 19.07.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, щодо несвоєчасного надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 17 червня 2016 року №191.

Визнано протиправною бездіяльність Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, щодо не надсилання запиту викладеного в п. 5 заяви ОСОБА_1 від 17 червня 2016 року №191 належному розпоряднику інформації з одночасним повідомленням про це ОСОБА_1

Визнано протиправною бездіяльність Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, щодо ненадання ОСОБА_1 інформації на звернення викладене в п.6 його заяви від 17 червня 2016 року №191.

Зобовязано Будильську сільську раду Лебединського району Сумської області надати ОСОБА_1 інформацію, якою володіє сільська рада, на питання викладене в п.6 його заяви від 17 червня 2016 року №191.

Стягнуто з Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач, в розмірі 640 грн. на користь Державної судової адміністрації України: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106..

Стягнуто з Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 389 грн. 26 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", ст. 91 Кодексу адміністративного судочинства України, просить суд апеляційної інстанції постанову Лебединського районного суду Сумської області від 19.07.2017р. змінити, в частині відмови у компенсації добових витрат та витрат за відрив від звичайних занять, та ухвалити нову постанову, якою компенсувати позивачу добові витрати в сумі 210грн. та 438,26грн. компенсації за відрив від звичайних занять».

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 у своєму клопотанні про компенсацію судових витрат просив компенсувати у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи на загальну суму 684 грн. 22 коп., з яких:

- витрати, пов'язані з переїздом на судові засідання з с. Будилки до м. Лебедина і у зворотному напрямку на суму 35 грн. 96 коп.;

- добові витрати, пов'язані з переїздом до м. Лебедина в сумі 210 грн., виходячи з розміру 30 грн. за кожну поїздку;

- компенсація за відрив від звичайних занять в розмірі 438 грн. 26 коп.

Загальна сума витрат позивача пов'язаних з розглядом даної справи становить 684 грн. 22 коп. (Розрахунок - а.с.62).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції стягнув з Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 389 грн. 26 коп.

Відмовляючи позивачу у виплаті добових витрат та решти компенсації за відрив від звичайних занять, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для таких виплат.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

ОСОБА_1 проживає у с. Будилка Лебединського району Сумської області.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.

Позивачеві, як особі яка не має постійного місця роботи може бути виплачена компенсація за відрив від звичайних занять під час участі в судових засіданнях.

Відповідно до п. 3 додатку до постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27 квітня 2006 року компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Відповідно до п. 5 додатку вказаної постанови компенсація витрат пов"язаних з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб"єктом владних повноважень, та її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не може перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Матеріалами справи встановлено, що у зв'язку з розглядом даного позову, позивачем було здійснено відрив від звичайних занять: 10.02.2017р., 01.03.2017р., 14.03.2017р., 30.03.2017р., 23.05.2017р., 17.07.2017р. та 19.07.2017р, коли він приймав участь у судових засіданнях.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку судових витрат, компенсація за відрив від звичайних занять включає час на прибуття до суду (враховуючи розклад руху автобусів) і у зворотньому напрямку та час перебування у судовому засіданні зокрема: 10.02.2017р. 3 години, 01.03.2017р.- 2 години, 14.03.2017р.- 3 години, 30.03.2017р.- 2 години, , 23.05.2017р.- 4 години, 17.07.2017р.- 5 годин та 19.07.2017р.-4 години.

Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, який відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" з 01.01.2017 складає 3200 грн., середньоденна компенсація за відрив від звичайних занять розраховується наступним чином:

10.02.2017р. -3200грн/20днів=160грн./8год=20грн*3години=60грн.,

01.03.2017р.- 3200грн/22днів=146грн./8год=18,18грн*2години=36,36грн.,

14.03.2017р.- 3200грн/22днів=146грн./8год=18,18грн*3години=54,54грн.,

30.03.2017р.- 3200грн/22днів=146грн./8год=18,18грн*2години=36,36грн.,

23.05.2017р.- 3200грн/20днів=160грн./8год=20грн*4години=80грн.,

17.07.2017р.- 3200грн/21днів=152грн./8год=19грн*5години=95грн.,

19.07.2017р.- 3200грн/21днів=152грн./8год=19грн*4години=76грн.

Таким чином, враховуючи, час необхідний позивачу для прибуття до суду першої інстанції та участь у судовому засіданні, колегія суддів вважає, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає компенсація за відрив від звичайних занять у розмірі 438,26 грн.

Крім цього, позивач просить компенсувати добові в сумі 210 грн. посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (далі - постанови КМ України № 590) та на Інструкцію про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59 (далі - Інструкція).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 91 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання ОСОБА_1 про компенсацію добових витрат в загальній сумі 210,00 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та с касування постанови суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат із прийняттям в цій частині нової постанови про стягнення компенсації за відрив від звичайних занять та добових витрат.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Лебединського районного суду Сумської області від 19.07.2017р. по справі № 580/53/17 скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 438 (чотириста тридцять вісім) грн. 26 коп. та добові витрати в сумі 210 (двісті десять)грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 11.12.2017 р.