Справа № 401/1265/17(2-а/401/116/17)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2017 року справа № 401/1265/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Капрала поліції роти № 2 Управління патрульної поліції м. Кременчука Департаменту патрульної поліції м. Кременчука у Полтавській області Коваля Ігоря Васильовича

третя особа Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у травні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову від 04 травня 2017 року серії АР № 612981 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, визнати дії службової особи незаконними, справу про адміністративне правопорушення закрити та направити на новий розгляд.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року позов задоволено. Скасовано постанову серії АР № 612981 у справі про адміністративне правопорушення від 04 травня 2017 року, адміністративну справу закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем 04 травня 2017 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 612981, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. у зв'язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 04 травня 2017 року керував транспортним засобом в м. Кременчуці по проспекту Свободи, в якого відсутні захисні фартухи та бризковики, чим порушив п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Судом встановлено, що позивач керував транспортним засобом ВАЗ-21063, в якого відсутні захисні фартухи і бризковики, що не заперечується позивачем.

Проте суд зазначає, що згідно з ПДР забороняється експлуатація транспортного засобу без вказаних технічних елементів лише у випадку, якщо вони передбачені конструкцією останнього.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем до суду було надано копію листа ВАТ «Автоваз» № 20630/43 від 20.02.2015 «О наличии брызговиков на автомобілях LADA Largus», відповідно до якого вимоги про обов'язкову наявність захисних фартухів коліс набрали чинності з 01.01.2014 для нових типів автомобілів, заводом-виробником не передбачено встановлення фартухів задніх коліс, оскільки на момент випуску автомобілі відповідали діючим вимогам.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, відсутні такі докази й в матеріалах справи.

Також відповідачем не доведено факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та не спростовано доводи позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем не доведено, що конструкцією транспортного засобу, яким керував позивач, передбачено наявність грязезахисних фартухів і бризковиків, тоді як обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на суб'єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 612981 від 04 травня 2017 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 3 статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 162 КАС України визначено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішення адміністративної справи щодо оскарження правомірності постанови по справі про адміністративне правопорушення не наділений повноваження закриття адміністративної справи за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, вказане право є дискреційним повноваженням відповідного суб'єкта владних повноважень.

Достатнім заходом захисту порушеного права позивача є скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення як такої, що носить протиправний характер.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 401/1265/17 - змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини постанови слова: «провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення».

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров