Справа № 823/2014/17
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 грудня 2017 року справа № 823/2014/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної міграційної служби в Черкаській області про визнання протиправним та скасування акту

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувсь ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати акт Державної міграційної служби в Черкаській області про відмову в отриманні копії рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та здачі, визнаної недійсною, посвідки на постійне проживання в Україні від 28 жовтня 2015 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з такого.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві вказується ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Згідно п. 3 ч. 1 ст.106 КАС України у позовній заяві вказується ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

У позовній заяві яка надійшла до суду не зазначено номер засобу зв'язку, адреси електронної пошти позивача та не зазначено відомостей щодо їх відсутності і не зазначено номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти відповідача та не зазначено чи така інформація відома позивачеві.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як встановлено ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Так, ч. 1 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності(п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Разом з тим, з аналізу позовної вимоги, заявленої в адміністративному позові - скасування акту Державної міграційної служби в Черкаській області про відмову в отриманні копії рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та здачі, визнаної недійсною, посвідки на постійне проживання в Україні від 28 жовтня 2015 року, остання не відповідає вимогам встановленим ст. 105 КАС України, оскільки з урахуванням ст. 17 КАС України не є рішенням суб'єкта владних повноважень.

Суддя наголошує, що рішення повинно впливати на права або обов'язки сторін і з урахуванням юрисдикційної та предметної підсудності, вчинятися при здійсненні владно-управлінських функцій органом.

Таким чином, позивачу необхідно привести позовну вимогу до приписів п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України та здійснити уточнення позовних вимог, що б останні відповідали вимогам встановленими КАС України.

Частиною 3 статті 106 КАС України, передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Так, згідно статті 2 вказаного Закону, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21 грудня 2016 року №1801-VIII встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2017 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня - 1600 грн.

Суддя враховує, що позивач, не є суб'єктом, на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Отже, за подання вказаної позовної заяви немайнового характеру позивачу необхідно сплатити 640 грн.

Згідно ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Суддя звертає увагу, що позивач на обґрунтування позовних вимог посилається на: дозвіл на імміграцію, посвідку на постійне проживання, заяву про подачу документів 10.08.2017 та інше, однак до суду вказаних доказів надано не було, як і не боло грунтовно вмотивовано підстави неможливості подання вказаних доказів.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків.

Усунення вказаних недоліків може бути здійснене шляхом приведення адміністративного позову до вимог ст. 106 КАС України та надання суду позовів з усунунеми недоліками для всіх визначених учасників.

Керуючись ст.ст. 105, 106, 107, 108 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної міграційної служби в Черкаській області про визнання протиправним та скасування акту- залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк до 09 січня 2018 року протягом якого останнє має усунути недоліки позовної заяви.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку ст.ст. 184-187 КАС України.

Суддя П.Г. Паламар