Справа № 827/3522/13-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Київ К/800/41979/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Приходько І.В.,

при секретарі: Горбатюку В.С.,

розглянувши у судовому засіданні

касаційну скаргу Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04.10.2013

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014

у справі № 821/3522/13-а Херсонського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сивашенергопром»

до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області

про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 04.10.2013, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014, позов задоволено частково: визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Скадовської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 16.07.2013 № , від 05.08.2013 № , від 29.05.2013 № ; у частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Скадовської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 31.01.2013 № , від 12.04.2013 № відмовлено.

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення у частині задоволення позову, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в цілому.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення розміру від'ємного значення ПДВ за березень та травень 2013 року на 1820695,00 грн. та 170642,00 грн. відповідно згідно з податковими повідомленням-рішенням від 29.05.2013 № та від 16.07.2013 № відповідно; зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2013 року на 1788870,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 894435,00 грн. згідно з податковими повідомленням-рішенням від 05.08.2013 № , з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в актах камеральних перевірок від 18.05.2013 № 80/16-34237283, від 27.06.2013 № 118/16-34237283, від 19.07.2013 № 119/16-34237283 про порушення норм пунктів 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (ПК).

Як встановлено у судовому процесі, висновки ОДПІ про завищення позивачем від'ємного значення суми ПДВ ґрунтуються на тому, що позивачем було неправомірно відображено у власному податковому обліку суми від'ємного значення в розмірі 1788870,00 грн., яке виникло у період з червня 2007 року по листопад 2008 року. Так, у податковій декларації з ПДВ за березень 2013 року позивач у рядках 21, 22, 24 вказав залишок від'ємного значення в розмірі 2001665,00 грн. як залишок попереднього періоду, який включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Згідно додатку № 2 до декларації від'ємне значення ПДВ виникло у періодах 2007 - 2012 років. При цьому, 1820685,00 грн. - це від'ємне значення минулих податкових періодів (т.1 а.с.78-80). У цій декларації позивач відобразив від'ємне значення періоду з червня 2007 року по листопад 2008 року в розмірі 1788870,00 грн.

У податковій декларації з ПДВ за квітень 2013 року позивач заявив до відшкодування у зменшення податкових зобов'язань ПДВ наступних податкових періодів суму в розмірі 1788870,00 грн., яка складається із сум від'ємного значення періоду з червня 2007 року по листопад 2008 року.

Включення цієї суми пов'язано з обставинами відновлення у судовому порядку реєстрації позивача як платника ПДВ, реєстрація якого була анульована згідно з актом від 29.05.2009 № 2.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14.09.2010, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012, які залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 27.03.2013, скасовано акт ОДПІ від 29.05.2009 № 2 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Сивашенергопром» та зобов'язано відновити ТОВ «Сивашенергопром» у реєстрі платників ПДВ.

Правомірність виникнення у податковому обліку ТОВ «Сивашенергопром» від'ємного значення ПДВ ОДПІ у судовому процесі не оспорює; спір виник щодо права позивача враховувати це від'ємне значення у податковому обліку після того, як збіг строк у 1095 календарних днів. За висновком податкового органу такого права позивач не має, оскільки це суперечить нормам пункту 102.5 ст. 102, пунктів 200.3, 200.4 ст. 200 ПК.

Відповідно до пункту 200.1 ст. 200 ПК (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду..

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 цієї статті).

Згідно з пунктом 200.4, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 102.5 ст. 102 ПК встановлено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Застосувавши наведені правові норми, суди попередніх інстанцій зробили висновок, що норма пункту 102.5 ст. 102 ПК, якою встановлено присічний строк на звернення платника податків щодо повернення надміру сплачених сум податків або їх відшкодування, не поширюється на порядок декларування від'ємного значення ПДВ, яке виникло після бюджетного відшкодування і згідно з підпунктом «б» пункту 200.1 ст. 200 ПК включається до податкового кредиту в податковій декларації за наступний податковий звітний період. Такий висновок суду відповідає буквальному тлумаченню норм пункту 102.5 ст. 102 та підпункту «б» пункту 200.5 ст. 200 ПК, за правилами якого правова норма застосовується відповідно до її текстового (буквального) змісту. Інші способи тлумачення застосовуються в разі, якщо буквальне (текстове) тлумачення не дає можливості встановити дійсний зміст норми.

Доводи, наведені ОДПІ у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04.10.2013 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписІ.В. Приходько