Справа № 809/159/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/5574/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Шинкар Т.І., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуської міської ради на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 року у справі за позовом Первинної профспілкової організація працівників охорони здоровя - працівників стоматологічної поліклініки до Калуської міської ради, Департаменту охорони здоров"я Івано-Франківської обласної державної адміністрації третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення №617 від 22.12.2016 року та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Первинна профспілкова організація працівників охорони здоровя - працівників стоматологічної поліклініки 20.01.2017 року звернулася до суду з позовом до Калуської міської ради, Департаменту охорони здоров"я Івано-Франківської ОДА третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Калуської міської ради №617 від 22 грудня 2016 року «Про оптимізацію структури КЗ «Калуська стоматологічна поліклініка», зобов'язати Департамент охорони здоров"я Івано-Франківської ОДА вжити заходів до збереження штату КЗ «Калуська стоматологічна поліклініка» шляхом винесення розпорядження керівнику КЗ «Калуська стоматологічна поліклініка», яким заборонити скорочення штату працівників.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Калуська міська рада подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Калуської міської ради № 617 «Про оптимізацію структури КЗ «Калуська стоматологічна поліклініка» від 22 грудня 2016 року вирішено, внести зміни до структури закладу, забезпечивши організацію за рахунок бюджетних асигнувань надання якісних стоматологічних послуг в дитячому, хірургічному та терапевтичному відділеннях, скоротивши загальну штатну чисельність до 49 одиниць, також подати міському голові на затвердження штатний розпис установи до 1 квітня 2017 року з урахуванням змін структури. Пунктом 2 надано госпрозрахунковому відділенню кабінети та обладнання, які використовують на даний час персоналом стоматполіклініки на безоплатній основі відповідно до потреб.

Статтею 49 Конституції України кожному гарантується право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров'я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 22.05.1997 №280/97-ВР, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та Законів України.

Статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими Законами, які не повинні суперечити положенням цього ж Закону.

Згідно пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Згідно статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої, восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради. Скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, який затверджується не пізніш як на другій сесії роботи відповідної ради.

Так, відповідно до частин 1, 4 статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до відання ради її виконавчого комітету, діють постійні комісії ради, які розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Згідно із статтею 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до статті 25 Регламенту Калуської міської ради проект рішення, що планується винести на розгляд Ради, подається у відділ організаційно-правової роботи Ради у друкованій та електронній формах не пізніше як за 10 робочих днів до його розгляду на пленарному засіданні з метою прийняття, крім обумовлених Регламентом випадків термінового розгляду питань. До проекту рішення недозвільного характеру, як правило, додається пояснювальна записка, в якій вказується: - характеристика стану речей в галузі, яку врегульовує це рішення; - потреба і мета прийняття рішення; - прогнозовані суспільні, економічні, фінансові та юридичні наслідки прийняття рішення; - механізм виконання рішення; - порівняльна таблиця змін (у випадку, якщо проектом рішення пропонується внести зміни до існуючого рішення ради). Проект рішення повинен бути розглянутий відповідними постійними комісіями, про що складається протокол.

Колегія суддів встановила, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази, щодо розгляду на постійній комісії та що було прийняте відповідне рішення.

Відповідно до статуту Калуської стоматологічної поліклініки затвердженого рішенням міської ради від 06.05.2014 року №2467 пункту 1.4 власником комунального закладу є територіальна громада міста Калуша в особі Калуської міської ради. Як зазначено в підпункті 2.1. Статуту, метою діяльності Калуської стоматологічної поліклініки є надання в повному обсязі висококваліфікованої стоматологічної амбулаторно-поліклінічної допомоги населенню.

Відповідно до абзацу 4 статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», медична допомога - це діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв'язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв'язку з вагітністю та пологами.

Згідно з частинами 1, 4 статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», держава сприяє розвитку закладів охорони здоров'я усіх форм власності; планування розвитку мережі державних і комунальних закладів охорони здоров'я, прийняття рішень про її оптимізацію, створення, реорганізацію, перепрофілювання державних і комунальних закладів охорони здоров'я здійснюються відповідно до закону органами, уповноваженими управляти об'єктами відповідно державної і комунальної власності.

Посилання суду першої інстанції на наказ МОЗ №33 «Про примірні штатні нормативи закладів охорони здоровя» є протиправним, оскільки такий скасований наказом МОЗ від 02.09.2016 року №928, однак на думку колегії суддів вказане не спростовує правильного вирішення справи та прийняття законного рішення з врахуванням наступних висновків.

Законом України «Про первинні профспілкові організації» від 15.09.1999 №1045-XIV, та нормам Колективного договору Калуської стоматологічної поліклініки, чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення, перед його прийняттям Калуською міською радою не було проведено консультацій з профспілковим комітетом підприємства.

Згідно із частиною 3 статті 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», проекти нормативно-правових актів, які стосуються регулювання трудових, соціальних, економічних відносин, розглядаються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з урахуванням думки відповідних профспілок, об'єднань профспілок.

Частиною 4 статті 97 КЗпП України встановлено, що власник, або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами

Стаття 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», передбачає, що профспілки проводять спільні консультації з роботодавцями, а також з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пропонують заходи щодо соціального захисту членів профспілок, які вивільняються в результаті реорганізації або ліквідації підприємств, установ, організацій, здійснюють контроль за виконанням законодавства про зайнятість. У разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Профспілки мають право вносити пропозиції державним органам, органам місцевого самоврядування, роботодавцям, їх об'єднанням про перенесення термінів, тимчасове припинення або скасування заходів, пов'язаних з вивільненням працівників, які є обов'язковими для розгляду.

Згідно пункту 3.5 Колективного договору від 28 травня 2012 року, при прогнозуванні масових звільнень працівників (до 5 % від загальної кількості працюючих), роботодавець повинен розробити та реалізувати узгоджену з профкомом програму забезпечення зайнятості та соціальної підтримки працівників, яких передбачається звільнити.

Даних вимог законодавства дотримано не було, що і призвело до порушення норм закону, та нівелювання ролі профспілкової організації як такої, адже її позбавили можливості розробити та запропонувати програму заходів та шляхи уникнення скорочення чисельності штатних працівників.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до статті 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5,7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відсутність будь якого погодження дій Калуської міської ради з Профспілковим комітетом Калуської стоматологічної поліклініки свідчить про порушення порядку звільнення працівників внаслідок скорочення штату.

Відповідно до статті 36 Конституції України основною метою участі громадян у діяльності професійних спілок є захист власних трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Для цього громадяни чи утворені ними профспілки на підставі статті 55 Конституції звертаються до суду або до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та відповідних міжнародних судових установ або організацій.

Стаття 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян..

Відповідно до пункту 1.4. Статуту КЗ «Калуська стоматологічна поліклініка», Калуська стоматологічна поліклініка підпорядкована департаменту охорони здоров'я облдержадміністрації. Пункт 1.5. Статуту передбачає, що поліклініка в своїй діяльності керується чинним законодавством, актами департаменту охорони здоров'я облдержадміністрації, Калуської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови та цим Статутом.

Як вказувалось вище, виконання рішення Калуської міської ради № 617 від 22 грудня 2016 року порушує права працівників з якими не проведено будь яких консультацій до прийняття рішення щодо реорганізації, подальшого організаційно-правового статусу поліклініки та умов праці.

Оскільки діяльність поліклініки згідно нормативно-правових актів повинна бути підпорядкована Департаменту охорони здоров'я, скорочення штату працівників Калуська стоматологічна поліклініка безпосередньо належить і до компетенції Департаменту. Так, відповідно до пункту 4 Положення Про Департамент охорони здоров'я Івано-Франківської облдержадміністрації (далі - Положення), основними завданнями департаменту є забезпечення виконання актів законодавства у сфері охорони здоровя, державних стандартів, критеріїв та вимог, спрямованих на збереження навколишнього природного середовища і санітарно-епідемічного благополуччя населення, нормативів професійної діяльності у сфері охорони здоровя, вимог Державної фармакопеї, стандартів медичного обслуговування; забезпечення реалізації державної політики в галузі охорони здоровя на території Івано-Франківської області.

Незважаючи на завдання, покладені на Департамент охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА, у своїй відповіді від 03 січня 2017 року зазначив, що «пропонується лікарям-стоматологам надати можливість працювати на 0,5 штатної та 0,5 госпрозрахункової посади». Адресована така відповідь навіть не Калуській міській раді, а тільки колективу Калуської стоматологічної поліклініки. Тобто, жодних дій щодо приведення ситуації, що склалася у відповідність до вимог чинного законодавства - Департаментом не здійснено.

Відповідно до пункту 20 частини 5 Положення, Департамент вживає заходів до збереження мережі закладів охорони здоровя. Так, згідно пункту 54 даної статті, Департамент бере участь у вирішенні відповідно до законодавства колективних трудових спорів (конфліктів).

На виконання поставлених до нього вимог, Департамент у відповідності до пункту 6 статті 6 Положення має право надавати згідно із законодавством обов'язкові для виконання розпорядження керівникам закладів охорони здоров'я з питань, що належать до його компетенції, порушувати питання про їх відповідальність у порядку, встановленому законом.

Щодо зазначеного апелянтом про умови 2017 року щодо фінансування, таке є наслідком, а не підставою прийняття рішення органу місцевого самоврядування, а тому не відноситься до предмету доказування.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення Калуської міської ради від 22.12.2016 року №617 є незаконним, передчасним та таким що підлягає скасуванню, а тому позов слід задовольнити.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 року зупинено дію рішення Калуської міської ради №617 від 22.12.2016 року «Про оптимізацію структури КЗ «Калуська стоматологічна поліклініка», а тому такі заходи забезпечення позову слід скасувати.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Калуської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 року у справі № 809/159/17 залишити без змін.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2017 року