Справа № 808/1088/17
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/1088/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 року

справа № 808/1088/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ларан-07" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ларан-07" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Ларан-07" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 28.12.2016 по 04.01.2017 ГУ ДФС у Запорізькій області здійснено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Ларан-07" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за серпень 2016 року та з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2016 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з TOB "СМК ДАС", (код ЄДРПОУ 34640906), за результатами якої складено Акт перевірки №004/08-01-14-01/35037406 від 12.01.2017 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Ларан-07" (код ЄДРПОУ 35037406): п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду рядок 19 Податкової декларації з ПДВ за серпень 2016р. на загальну суму 162 172 грн. та суму залишку від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду рядок 21 Податкової декларації з ПДВ за серпень 2016р. на суму 162 172 грн.

Подані ТОВ "Ларан-07" заперечення на акт перевірки, згідно відповіді Головного управління ДФС у Запорізькій області від 27.01.2017 року залишені без задоволення.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення – рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку щодо нереальності операцій позивача з його контрагентом та правомірності винесеного відповідачем податкового повідомлення - рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно наданих позивачем первинних документів, ТОВ "Ларан-07" мало господарські відносини з ТОВ "СМК ДАС" результат здійснення яких знайшов своє відображення у відповідних бухгалтерських та податкових документах.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 14.1.36 ПК визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених норм дає підстави колегії суддів вважати, що юридичні наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, підтверджені належним чином оформленими документами.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.3 та п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Виходячи зі змісту викладених норм, платник податків має право на бюджетне відшкодування стосовно тієї суми податку на додану вартість, яка фактично сплачується ним у попередніх податкових періодах постачальникам, що відповідає загальному поняттю відшкодування як компенсації понесених витрат.

Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Як зазначалося вище, згідно наданих позивачем первинних документів ТОВ "Ларан-07" мало господарські відносини з ТОВ "СМК ДАС".

Так, 28.04.2016 між ТОВ "СМК ДАС" (як підрядником) та ТОВ "Ларан-07" (як замовником) укладено договір підряду №05/16 відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник бере на себе обов'язок виконати власними та запозиченими силами і засобами по завданню замовника у строки, обговорені цим Договором, з використанням матеріалів замовника і підрядника комплекс робіт: "Реконструкція виробничо-складських, нежитлових приміщень ТОВ "Ларан-07" по вул.Свістуна, 6 у м.Харків - 1 черга"

Відповідно до п.1.2 договору підряду №05/16 від 28.04.2016 року обсяг, характер і вартість робіт, передбачених п.1.1 цього договору, визначається договірною ціною (Додаток №1), узгодженою сторонами, є невід'ємною частиною Договору. Підрядник зобов'язується виконати роботи, обговорені Договірною ціною, і здати готовий комплекс робіт замовнику, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи і оплатити їх. Відповідно до п.2.1 загальна сума договору становить 3 406 540,80 грн., в т.ч. ПДВ 567 756,80 грн.

30.06.2016 року укладено додаткову угоду №1/06 від до договору підряду №05/16 від 28.04.2016 року, згідно якого у зв’язку з виникненням додаткових робіт на об’єкті "Реконструкція нежитлових приміщень №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,12а,14,15 в літ "Г-Г1" під цех з виробництва рибних продуктів за адресою м.Харків, вул.Свістуна, 6" сума договору збільшується згідно договірний ціні на 113 006,40 грн., загальна сума договору становить 3 519 547,20 грн. в т.ч. ПДВ 586 591,20 грн.

Згідно додаткової угоди №2/06 від 10.08.2016 до Договору підряду №05/16 від 28.04.2016 у зв’язку з початком виробництва робіт по другій черзі на об'єкті: "Реконструкція нежитлових приміщень №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,12а,14,15 в літ "Г-Г1" під цех з виробництва рибних продуктів за адресою м.Харків, вул.Свістуна, 6" сума договору збільшується згідно договірній ціні на 1 587 694,80 грн., загальна сума договору становить 5 107 242,00 грн. в т.ч. ПДВ 851 207,00 грн.

Так, згідно акту виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року витрати праці вказані в відомостях ресурсів до акту виконаних робіт за серпень 2016 року складають: витрати праці робочих-будівельників – 10 718,72 люд.-год., витрати праці робочих, що зайняті управлінням і обслуговуванням машин – 4,42 люд.-год., витрати праці робочих, що зайняті управлінням і обслуговуванням автотранспорту при перевезенні ґрунту та будівельного сміття – 271,04 люд.-год., витрати праці робочих, заробітна плата яких враховується у складі загальновиробничих витрат – 516, 79 люд.-год., всього кошторисна трудомісткість – 11 510, 97 люд.-год.

При цьому, згідно з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за ІІІ квартал 2016 року ТОВ «СМК ДАС», на підприємстві працювало 4 особи, в тому числі і директор. Також відсутні працівники за цивільно-правовими договорами. Крім того, відповідно до відомостей ресурсів визначено значні витрати різнорідних будівельних машин і механізмів, а відповідно до фінансового звіту суб’єкта підприємницької діяльності ТОВ «СМК ДАС» за 2015р. станом на 31.12.2015р. вартість основних засобів склала 13 300 грн.

Таким чином, викладені обставини, свідчать про неможливість фактичного здійснення ТОВ «СМК ДАС» робіт, виконання яких визначено згідно наданих документів. Водночас, надані позивачем, первинні документи відомостей щодо залучення ТОВ «СМК ДАС» субпідрядників на виконання робіт, визначених договором підряду №05/16 від 28.04.2016 та відповідними додатковими угодами, матеріали справи не містять. При цьому, в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року (Форма КБ-2в), від 25.08.2016 ТОВ "СМК ДАС" визначено, як генерального підрядника за Договором підряду №05/16 від 28.04.2016 року.

Згідно акту перевірки, відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних, податковим органом встановлено формування ТОВ «СМК ДАС» у серпні 2016 року податкового кредиту від ТОВ «СК «Альтаір» та ТОВ «Інтех К» (нова назва ТОВ «Дінкарт»). Проте, встановлені відомості по вказаним контрагентам не підтверджують виконання останніми субпідрядних робіт згідно договору підряду №05/16 від 28.04.2016 року.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, надані позивачем документи не підтверджують ТОВ "Ларан-07" реальність виконання господарської операції з ТОВ "СМК ДАС".

За таких обставин, з огляду на викладені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо не підтвердження позивачем реальності здійснення господарських операцій з його контрагентами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ларан-07" – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 11.12.2017 року.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим