Справа № 2270/9813/11
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2270/9813/11
Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сторчака В. Ю. , Сапальової Т.В.

при секретарі: Грищук С.Д.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.08.2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про стягнення пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до управління МВС України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів №66 о/с від 20.03.200 року та №227 о/с від 10.09.2009 року та зобовязання вчинити дії.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 12.08.2011 року вказаний позов залишив без розгляду з підстав пропущення позивачем строків передбачених положеннями ст.99 КАС України.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу, та зобовязати суд першої інстанції прийняти справу до свого провадження.

У судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, окремо суду пояснивши, що про існування оскаржуваних наказів дізнався лише 25.07.2011 року, коли отримав лист УМВС України у Хмельницькій області у відповідь на свій запит. Відтак, неврахування зазначеної обставини, на думку скаржника, слугувало підставою для постановлення неправомірної ухвали суду.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково шляхом скасування ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.08.2011 року, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання .

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, предметом оскарження у даній справі є накази управління МВС України у Хмельницькій області №66 о/с від 20.03.200 року та №227 о/с від 10.09.2009 року.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, виходив з того, що позивачу було відомо про порушення своїх прав ще у червні 2009 року, проте в порушення приписів ст.99 КАС України останній звернувся до суду лише 11.08.2011 року, що є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

Проте до зазначених висновків суду першої інстанції, колегія суддів ставиться критично, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до ст. 100 КАС України, в редакції з 30.07.2010 року, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з того, що строк звернення до суду з адміністративним позовом, у спірних правовідносинах, визначено ст.99 КАС України.

В той же час, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги на те, коли саме позивач дізнався про порушення своїх прав та свобод.

Зокрема, матеріали справи містять лист Т.в.о начальника управління МВС України у Хмельницькій області від 19.07.2011 року №215/Я-39 з додатками у вигляді витягів із наказу, копій подань та роздруківок заробітної плати, який надійшов на адресу апелянта у відповідь на його запит.

Таким чином, колегія суддів вважає, що саме з цього листа позивач дізнався про існування оскаржуваних наказів, тобто про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції невірно застосував положення статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України та неправомірно залишив позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Одночасно колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, оскільки вимоги апелянта про зобовязання суду першої інстанції прийняти справу до свого провадження не підлягають задоволенню, так як згідно з положеннями ст.199 КАС України це не входить до вичерпного переліку повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 204 КАС України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ст. 204 КАС України, а справа направленню для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.08.2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про стягнення пенсії, скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає

Ухвала суду складена в повному обсязі 15 листопада 2011 року.

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_3

< Список > ОСОБА_4