Справа № 825/2027/17
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 грудня 2017 року м.Чернігів Справа № 825/2027/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії.

Ознайомившись з позовною заявою, і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що позовну заяву належить залишити без руху, з наступних підстав.

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Водночас норми статті 106 КАС України не містять виключень та поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень цієї статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Відповідно до частини третьої статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, разом з позовними вимогами про стягнення компенсації за затримку виплати грошового забезпечення та недорахованої заробітної плати, позивач заявив вимогу про стягнення моральної шкодив загальному розмірі 41600,00 грн., на яку пільги, встановлені пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджуються.

Оскільки позовна вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 41600,00 грн. впливає на майновий стан позивача, дана вимога є майновою.

Абзацом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.01.2017) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством

Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частинною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII становить на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень.

Таким чином, враховуючи, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач складає 41600,00 грн., то за вказану позовну майнову вимогу позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Крім цього, відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правовий спір необхідно розглядати у єдності його матеріального та процесуального аспектів. Матеріальний аспект публічно-правового спору розкриває сутність протиріч між суб'єктами такого спору, які виникли у зв'язку з реалізацією прав, свобод та інтересів цих суб'єктів у сфері публічно-правових відносин. Процесуальний аспект розкриває сутність публічно-правового спору як предмета розгляду адміністративним судом, тобто адміністративної справи.

Суб'єктами публічно-правового спору є особи, між якими виникли розбіжності з приводу реалізації їх прав та обов'язків у публічно-правових відносинах.

Об'єктом публічно-правового спору є права, свободи та інтереси, реалізації або задоволенню яких перешкоджає суб'єкт владних повноважень.

Предметом публічно-правового спору є рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, а також дії чи бездіяльність суб'єктів публічно-правових відносин, які не є суб'єктами владних повноважень, але є суб'єктами публічно-правового спору.

Специфіка публічно-правового спору визначається у його суб'єктному складі, підставах виникнення, межах повноважень адміністративного суду.

Таким чином, публічно-правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника. Тобто, для наявності такого спору є обов'язковим наявність зв'язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

У поданому до суду адміністративному позові позивач просить стягнути: з Департаменту патрульної поліції на користь позивача компенсацію за затримку виплати грошового забезпечення у розмірі 8543,65 грн.; моральну шкоду у сумі подвійного грошового забезпечення за затримку зі своєчасною виплатою належних позивачу коштів, а саме 20800,00 грн.; недораховану частину грошового забезпечення за 20 днів служби у жовтні 2017 1770,06 грн.; моральну шкоду у сумі подвійного грошового забезпечення за обрахунок позивача при виплаті належних коштів за 20 днів служби у жовтні місяці 2017, а саме 20800,00грн.

Передумовою застосування такого способу захисту порушеного права як стягнення коштів із суб'єкта владних повноважень має бути протиправність рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень внаслідок реалізації покладених на нього владних управлінських функцій.

В той же час, відповідно до положень частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, позовна заява не містить вимоги, яким рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень завдана позивачу шкода.

Відповідно до частини другої статті 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Однак такі докази відсутні.

Вказані недоліки позовної заяви не дають можливості відкрити провадження у справі, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху для приведення її змісту до вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України у встановлений судом строк шляхом зазначення у позовній заяві, яким рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень завдана позивачу шкода; надання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, чи зазначення причин неможливості подання таких доказів та сплати судового збору.

За правилами, визначеними частиною першою статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 106, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліку протягом 5 днів з моменту отримання ухвали суду.

Роз'яснити, що інакше позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.І. Соломко