Справа № 814/1993/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 грудня 2017 року Справа № 814/1993/17

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доГоловного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

провизнання незаконною відмову від 07.08.2017р. № Т-9006/17-СГ,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконною та необгрунтованою відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства, яка надана листом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.08.2017 року № Т-9006/6-17-СГ та зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що відмова відповідача у наданні дозволу не містить посилання на невідповідність місця розташування земельної ділянки як підставу для прийняття такого рішення, тому є необгрунтованою та незаконною.

Відповідач заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, оскільки

земельна ділянка, зазначена позивачем в графічних матеріалах клопотання, відсутня в переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам України у ІІІ кварталі поточного року, оприлюдненому на офіційному веб-сайті Головного управління.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту із земель державної власності, яка знаходиться в постійному користуванні громадянки ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_1, в межах території Лук'янівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

Позивач отримав лист Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.08.2017 року № Т-9006/6-17-СГ, в якому зазначено, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, не входить до переліку земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації в ІІІ кварталі поточного року на території Миколаївської області, тому не є можливим вирішення питання позивача. Також додатково позивача повідомлено, що при розгляді звернень перевага надається учасникам АТО.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Позивач при зверненні до відповідача надав всі вищезазначені документи.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації). Відповідач у спірних правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, на якого Земельним Кодексом України покладені питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Позивач є головою фермерського господарства «ОСОБА_1», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Земельного кодексу України, громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

У листі від 07.08.2017 року № Т-9006/6-17-СГ, надісланому позивачу, відповідач, з посиланням на ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відмовив у наданні дозволу, проте не зазначив яка саме є невідповідність місця розташування земельної ділянки, на яку претендує позивач, вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації), оскільки позивач просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою із земель, які знаходяться у неї у постійному користуванні, що підтверджується державним актом серії НОМЕР_1, тому позов в частині визнання неправомірною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою слід задовольнити.

Крім того, позивач просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства на право постійного користування землею за № 194, що є виключною компетенцією Головного управління Держгеокадастру. Тому суд не може перебирати на себе повноваження Головного управління Держгеокадастру та втручатись в його дискреційні повноваження. Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи і ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Судовий про збір розподіляється відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною відмову Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту із земель державної власності, яка знаходиться в постійному користуванні громадянки ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_1, в межах території Лук'янівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру України у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту із земель державної власності, яка знаходиться в постійному користуванні громадянки ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_1, в межах території Лук'янівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

4. В решті позову відмовити.

5. Присудити ОСОБА_1 судовий збір у сумі 320,00 грн. (триста двадцять гривень), сплачений квитанцією № 0.0.859007837.1 від 27.09.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко