Справа № 812/315/17
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/315/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання: Лященку А.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 30.11.2016 № НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке обєднання Азот (далі за текстом Позивач, ПрАТ Сєвєродонецьке обєднання Азот) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі за текстом Відповідач, Офіс великих платників), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Форми «П» від 30.11.2016 № Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 571 197 610 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на таке.

На підставі акту № 48/28-05-14/33270581 від 14.11.2016 документальної виїзної планової перевірки Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за період з 23.12.2010 по 31.12.2013р.(далі - Акт перевірки) Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ) було винесене податкове повідомлення-рішення форми «П» від 30.11.2016 року № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 571 197 610 грн. (далі ППР, податкове повідомлення-рішення).

Вважає висновки, викладені у вищевказаних Акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні, необґрунтованими та незаконними з огляду на наступне.

Щодо завищення витрат з податку на прибуток.

Згідно п.3.1.2. Акту перевірки перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування за період з 01.01.12 по 31.12.13, встановлено їх завищення всього у сумі 1 571 197 610 грн., у т.ч. за 2013 рік у сумі 1 571 197 610 грн.

Згідно п.3.1.4 Акту перевірки повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування на загальну суму 1 571 197 610 грн., у т.ч. за 2013 рік у сумі 1 571 197 610 грн.

В порушення п.п. 153.2.2., п. 153.2. ст.153 ПКУ, якими визначено, що витрати, понесені платником податку у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у пов'язаної особи, визначаються виходячи з договірних цін, але не вище за звичайні піни, що діяли на дату такого придбання, у разі якщо договірна ціна на такі товари (роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (роботи, послуги), Позивач здійснював придбання природного газу у пов'язаної особи за цінами, вищими за звичайні понад 20 відсотків, що призвело до завищення витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Операції з придбання природного газу від пов'язаної особи «OstchemHoldingLimited Республіка Кіпр) здійснювалися протягом перевіряємого періоду на підставі контракту від 10.03.11р. № 11/1002 за цінами, вищими ніж звичайні ціни, що склалися на ринку ідентичних товарів (справедливої ринкової ціни).

Як зазначається у Акті перевірки, ціни придбання природного газу від «OstchemHoldingLimited» були вищими за звичайні ціни придбання природного газу які склалися у періоді 2013 року, а саме: більше ніж на 20%.

Податковим органом звичайні ціни природного газу визначені шляхом порівняння ціни постачання природного газу в Україну недержавними компаніями протягом 2012-2013 роках згідно інформації з публікації довідкових цін на електронному Інтернет - сайті afo.com.ua до цін на природний газ від «Ostchem Holding Limited».

Для визначення звичайної ціни закладено основний принцип - порівняння у співставних умовах. При цьому порядок визначення звичайної ціни за методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) регламентований пунктом 39.4 статті 39 ПК України, в межах якого та передбаченими цим пунктом правилами податковий орган зобов'язаний діяти при визначенні рівня звичайних цін.

Податковий орган визначив звичайні ціни по відповідних господарських операціях на підставі п.39.11.3 п. 39.11 ст.39ПКУ, згідно інформації з публікації довідкових цін на електронному Інтернет - сайті afo.com.ua.

З Акту перевірки не вбачається, що Відповідачем нібито було належним чином проведено дослідження - порівняння умов контракту про поставку природного газу від 10.03.11р. № 11/1002 між Позивачем та «OstchemHoldingLimited» та контрактів про поставку природного газу в Україну недержавними компаніями протягом 2012-2013 роках, зокрема, щодо кількості (обсягу) товарів (товарної партії), строків виконання зобов'язань, умов платежів, звичайних для таких операцій, умов поставок, інших об'єктивних умов, що могли впливати на ціну, надбавки чи знижки до ціни, пов'язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари, ліквідність (неліквідність) товарів, маркетингову політику товариства, натомість не було враховано характеристики ринків, на яких здійснювались відповідні операції.

Податковим органом не наведено жодного прикладу з постачання природного газу на Українському ринку з ідентичними, однорідними товарами в співставних умовах.

Згідно ч. 3 ст. 189 ГК України суб'єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Статтями 191, 192 цього Кодексу передбачено - державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку.

Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України «Про ціни і ціноутворення».

Політика ціноутворення, порядок встановлення та застосування цін, повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо встановлення та регулювання цін, а також контролю за цінами і ціноутворенням визначаються законом про ціни і ціноутворення, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб'єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Стаття 13 цього Закону визначає способи державного регулювання цін. Так, державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом, зокрема, установлення обов'язкових для застосування суб'єктами державного контролю (нагляду) та господарювання: фіксованих цін; граничних цін.

Згідно ст.ст. 16, 17 Закону органами спостереження у сфері ціноутворення (далі - вповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Указом Президента України від 23.11.2011р, № 1059/2011 «Про Національну комісію, ідо здійснює державне регулювання у сфері енергетики» (далі - НКРЕ) затверджено Положення про Комісію, згідно якого НКРЕ є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України і підзвітним ОСОБА_4 України.

НКРЕ є органом державного регулювання діяльності в енергетиці.

До її основних завдань відноситься, крім іншого, забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сфері енергетики та нафтогазовому комплексі.

Зокрема, Постановами НКРЕ від 31.10.2012р. №1395, від 30.11.2012р. №1559, від 28.12.2012р. №1849, від 31.01.2013р. №74, від 28.02.2013р. №207 «Про встановлення граничного рівня ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання» встановлено граничний рівень ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом на рівні 3 509.00 грн. за 1000 м3.

Отже, ціна на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання є регульованою, а тому у наведених спірних правовідносинах звичайною ціною вважається ціна, встановлена відповідно до принципів такого регулювання.

Ціна на природний газ згідно контракту від 10.03.2011 № 11/1002 відповідає встановленим принципам державного регулювання.

Податковим органом не доведено у законному порядку рівень звичайних цін, що застосовані ним для визначення бази оподаткування за спірними господарськими операціями, а отже - ціни, встановлені сторонами контракту від 10.03.2011 № 11/1002, є звичайними та відповідають рівню ринкових цін.

Позивач правомірно, у відповідності до вимог законодавства України визначив та відобразив у бухгалтерській та податковій звітності витрати та від'ємне значення об'єкта оподаткування податку на прибуток за господарськими операціями на підставі вищевказаного контракту з «Ostchem Holding Limited».

З огляду на викладене, висновок Акту від 14.11.2016р. № 48/28-05-14/33270581 є необґрунтованими, а податкове повідомлення рішення форми «П» № від 30.11.2016 підлягає скасуванню в повному обсязі.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представники Відповідача заперечували проти позову, виходячи з такого.

СДПІ проведена документальна виїзна планова перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за період з 23.12.2010 по 31.12.2013, за результатами якої складений акт від 14.11.2016 № 48/28-05-14/33270581.

За результатами перевірки встановлено порушення п. 138.6 ст. 138. н. 150.1 ст. 150 з урахуванням ч. 3 пр. 4 p. XX. пп. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153 Податковою кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток па загальну суму 1 571 197 610 грн.

Перевіркою встановлено, що Позивачем віднесено до складу витрат операційної діяльності за 2013 рік витрати на придбання природного газ у пов'язаної особи Ostchem Holding Limited (Республіка Кіпр) (далі - Компанія Ostchem) для використання в подальшому у господарській діяльності підприємства за ціною вищою, ніж звичайна ціна, що призвело до завищення витрат за 2013 рік на загальну суму 1 571 197 610 грн.

Щодо пов'язаності осіб зазначили таке.

Відповідно до пп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 ПК України повязані особи юридичні та-або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють.

Під час перевірки використана інформація даних Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України (матеріали сайту на http://smida.gov.ua).

Згідно даних Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України матеріали сайту на http://smicla.gov.ua) кіпрська Компанія «Ostchem Ventures Limited», щo знаходиться за адресою Themistokli Dervi, 48. Athienitis Bldg flat101 P.C. 1066. Nicosia. Cyprus. з 1-го кварталу 2011 року є власниками 60 % акцій ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», а з 3 кварталу 2011 року вже 100 % акцій.

Нерезиденти «Ostchem Holding Limited» та «Ostchem Ventures Limited» входять до групи Ostchem Group, управляючою компанією якої є «Ostchem Holding AG» (Вена, Австрія), 90 % акцій « Ostchem Holding Limited » належить «Group DF».

Власником та головою ради директорів групи компаній «Group DF» с ОСОБА_5.

Таким чином, встановлено, що фінансова господарська діяльність ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» та «Ostchem Holding Limited» фактично знаходиться під контролем однієї особи, а саме: ОСОБА_6 ОСОБА_5 і відповідно до пункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України нерезидент « Ostchem Holding Limited » є пов'язаною особою для ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот».

Крім того, листом від 29.10.2014 Уч 01ПП-283 Позивач направив на адресу МГУ ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників документацію з трансфертного ценоутворення ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» за вересень грудень 2013 року щодо операцій придбання природного газу в Ostchem Holding Limited (Кіпр) (далі - Документація з трансфертного ціноутворення).

В п. І Документації з трансфертного ціноутворення (Короткий опис діяльності Групи та її структура) наведена таблиця 1: Перелік основних сегментів бізнесу та компаній Групи, відповідно до якої у такому сегменті бізнесу Групи, як виробництво добрив та хімічної продукції наявні, зокрема, такі пов'язані компанії в даному сегменті бізнесу: ПрАТ «Сєвсродонецьке об'єднання Азот» та Компанія Ostchem Holding Limited (Кіпр).

Таким чином, про пов'язаність Позивача з його нерезидентом Компанією Ostchem Holding Limited свідчить Документація з трансфертного ціноутворення, що надана листом Позивача від 29.10.2014 № 01/ПП-283 на адресу Відповідача.

Щодо звичайних цін зазначили таке.

Природний газ купувався Позивачем у пов'язаної особи на підставі договору від 10.03.2011 № 11 /1002 (далі Договір).

Згідно умов Договору Компанія Ostchem продає газ в газотранспортну систему України через ОАО «Газпрому» (Російська Федерація) або іншу уповноважену газотранспортну компанію у загальному потоці газу.

Відповідно до п. 5.1 Договору, контрактна ціна за природний газ встановлюється у розмірі 280 доларів США за 1 000 куб. м., без ПДВ.

Додатковою угодою від 27.06.2013 № 13 внесені зміни до Договору, а саме: що контрактна ціна природного газу у квітні - червні 2011 року становить 280 доларів США за 1000 куб. м. без ПДВ: у липні 2011 року - 320 доларів США за 1000 куб. м. без ПДВ: у серпні - вересні 2011 року - 367 доларів США за 1 000 куб. м., без ПДВ: у жовтні - грудні 2011 року - 412 доларів США за 1 000 куб. М, без ПДВ: у січень 2012 року - грудень 2013 року- 430 доларів США за 1 000 куб. м. без ПДВ.

Відповідно до п.п. 153.2.2п. 153.2 ст. 153 ПК України, витрати, понесені платником податку у зв'язку з придбанням товарів у повязаної особи, визначаються виходячи з договірних цін, але не вищих за звичайні ціна, що діяли на дату такого придбання, у разі якщо договірна ціна на такі товари відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари.

З 01.09.2013 з ПК України виключено п. 153.2 ст. 153. Таким чином, перевіркою встановлено порушення п. 153.2 ст. 153 ПК України за період з 01.01.2013 по 31.08.2013.

За даний період Позивач придбав у Компанії Ostсhem природній газ у загальній кількості 1 656 524.515 тис. куб. м.

Згідно митним деклараціям та умовам Договору, ціна придбаного газу за період з 01.01.2013 по 31.08.2013 становить 430 дол. США, або 3 436,99 грн. за 1 000 куб. М.

При дослідженні ринкових цін на природний газ фахівцями СДПІ було проведено порівняльний аналіз інформації з публікації довідкових цін на електронному інтернет-сайті Всеукраїнської громадської організації Асоціації фахівців оцінки afo.com.ua та даних від Федеральної митної служби Російської Федерації (лист від 11.12.15 № 07-286/6949).

Відповідно до публікації довідкових цін на сайті afo.com.ua, що носить публічний характер та відповідає вимогам пп. 39.11.3 п. 39.1 І ст. 39 ПК України, контрактна ціна на постачання природного газу в Україну недержавним її компаніями протягом 2012-2013 років складала: у січні 2013 року 230 дол. США за 1 000 куб.м., у лютому березні 2013 року - 264,5 дол. США за 1 000 куб.м., у квітні -грудні 2013 року - 268.5 дол. США за 1000 куб.м.

Згідно листа Федеральної митної служби Російської Федерації від 11.12.2015 № 07- 286/6949, контрактна ціна природного газу, переміщеного ТОВ «Газпром Експорт» в 2013 році на територію України на адресу компаній «Ostehem Holding Limited» (Кіпр) та Ostehem Cas Trading AG» (Швейцарія), складає 264,5 та 268,5 доларів США за 1 тис.куб.м.

Таким чином, звичайна ціна природнього газу у січні 2013 року складали 1 838,39 грн, у лютому - березні -2013 року-2 114,15 грн., у квітні - грудні 2013 року - 2 146,12 грн.

В той же час, Позивач в даний період придбавав газ по 430 дол. США, або 3 436,99 три. за 1000 куб. м.

При цьому, договірна ціна на природній газ відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари, тому що (430 268,5)/430* 100 = 37,5%, що є більше 20 відсотків, встановлених у пп. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153 ПК України

Крім того, як вбачається з вищезазначеного листа Федеральної митної служби Російської Федерації, ТОВ «Газпром Експорт» було задекларовано 12 926 242 513 куб.м. природного газу, переміщеного в 2013 році на територію України. Як зазначено в цьому ж листі експортером природного газу на територію України в обсязі 12 926 242 513 куб.м., поставленого в 2013 році, була тільки компанія «Ostclwm Holding Limited» (Кіпр).

Таким чином, вважають необґрунтованими доводи Позивача про те, що Відповідач не довів співставність умов поставки природного газу в Україну недержавними компаніями протягом 2013 році.

Умови визначаються співставними, якщо відмінність між ними істотно не впливає на ціни, які отримуються в результаті застосування методів, встановлених цим пунктом.

З положень пп. 153.2.2 п. 153.2 сі. 153 ПК України вбачається, що порушення визнається, коли витрати, понесені платником податку у зв'язку з придбанням товарів у пов'язаної особи, відрізняються більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари.

Позивачем не наведено жодної можливої умови договору, яка може настільки істотно змінювати вартість товару, крім цього, в умовах постачання природного газу із Росії в адресу українських підприємств в 2013 році тільки «Ostehem Holding Limited» (Кіпр).

Виходячи з вищевикладеного, Позивачем порушено вимоги пп. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153 ПК України, в частині завищення витрат на загальну суму 1 155 741 000 грн.

Отже, перевіркою встановлено вчинення Позивачем порушення п. 138.6 ст. 138, п.150.1 ст. 150 з урахуванням ч. 3 пр. 4 р, XX, пп. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153 ПК України, у зв'язку з чим Позивачем завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1 571 197 610 грн.

Просить у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статтей 69-72 КАС України, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено.

Згідно акту № 48/28-05-14/33270581 від 14.11.2016 про результати виїзної планової документальної перевірки ПрАТ Сєвєродонецьке обєднання Азот з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за період з 23.12.2010 по 31.12.2013, за якої встановлені порушення Позивачем:

1. п.138.6 ст.138, п.150.1 ст.150 з урахуванням частини 3 підрозділу 4 розділу XX, пп. 153.2.2 п. 153.2 ст.153 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 571 197 610 грн., у т.ч. за 2013 рік - 1 571 197 610 грн.

2. п. 63.2, п. 63. З ст. 63 та п. 64.6 ст. 64 Податкового кодексу України, та п. 1.5, абз. 2 п. 2.4, п. 3.5. 3.10 Порядку обліку платників податків і зборів визначеним наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588. зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300, ГІрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» не зареєстровано в якості управителя майна в органах державної податкової служби, у звязку з відсутністю реєстрації договорів управління майном від 02.02.2011 року б/н та від 17.05.2013 року б/н. За вищезазначені порушення передбачена відповідальність згідно ст. 117 Податкового кодексу України.

3. п. 153.13 ст. 153 та п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI зі змінами та доповненнями ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» не надано податкову звітність з податку на прибуток за договорами управління майном за такі податкові періоди: 1 квартал 2012 року, півріччя 2012 року, 3 квартали 2012 року, 2012 рік, 2013 рік.

За вищезазначені порушення передбачена відповідальність згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

4. п.13 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказами Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492, від 17.12.2012 № 1342 та п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI зі змінами та доповненнями, не надано податкову звітність з податку на додану вартість за договорами управління майном за період з 01.01.2012 по 31.12.2013. За вищезазначені порушення передбачена відповідальність згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

При отриманні матеріалів, які не підтверджують дані обліку суб'єкта господарювання, який перевіряється, керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної невиїзної або позапланової виїзної перевірки відповідно до Закону України від 4 грудня 1990 року №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні із змінами та доповненнями (том 1 арк. спр. 25-234).

На Акт перевірки Позивачем у встановленому порядку та визначені строки були подані заперечення (далі - Заперечення) (том 1 арк. спр. 233-237), в яких прямо вказувалися реквізити постанов НКРЕ (том 1 арк. спр. 236), згідно яких визначався граничний рівень ціни на природний газ для промислових споживачів та інших субєктів господарювання на рівні 3509,00 грн. за 1000 м3. Позивач безпосередньо посилався на вказанні постанови НКРЕ та робив висновки з посиланням на норми Господарського кодексу України, Закону України «Про ціни та ціноутворення» та Податкового кодексу України.

СДПІ були розглянуті Заперечення та надана відповідь (том 1 арк. спр. 238-241), в якій зазначено про розгляд заперечень, про аналіз норм діючого законодавства України з питань оподаткування, на підставі чого заперечення були відхилені. При цьому у відповіді зовсім не надавалася оцінка та зовсім не аналізувалася інформація про постанови НКРЕ, на які безпосередньо Позивач посилався у Запереченнях.

СДПІ було винесене податкове повідомлення-рішення форми «П» від 30.11.2016 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 571 197 610 грн. (том 1 арк. спр. 24).

Стаття 161 КАС України встановлює, що суд, крім іншого, повинен перевірити кожну обставину, що входить до підстав позову або підстав заперечення, і з'ясувати, якими саме доказами кожна з них підтверджується або спростовується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Щодо пов'язаності осіб судом досліджені докази та зроблений такий висновок.

Відповідно до пп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 ПК України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають будь-якій з наведених нижче ознак, серед яких умова, якщо юридична особа, що здійснює контроль за господарською діяльністю платника податку або контролюється таким платником податку чи перебуває під спільним контролем з таким платником податку.

Під контролем господарської діяльності платника податку слід розуміти, серед іншого, володіння безпосередньо або через пов'язаних фізичних та/або юридичних осіб часткою (паєм, пакетом акцій) статутного фонду платника податку в розмірі не менш як 20 відсотків статутного фонду платника податку (пункт «а» абз. 2 пп. 14.1.159).

Судом перевірена надана Відповідачем інформація та докази, внаслідок чого суд дійшов висновку, що дійсно кіпрська Компанія «Ostchem Ventures Limited» з 1-го кварталу 2011 року є власниками 60 % акцій ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», а з 3 кварталу 2011 року - 100 % акцій. Дійсно нерезиденти «Ostchem Holding Limited» та «Ostchem Ventures Limited» входять до групи Ostchem Group, управляючою компанією якої є «Ostchem Holding AG» (Вена, Австрія), 90 % акцій « Ostchem Holding Limited » належить «Group DF».

Таким чином, встановлено, що фінансова господарська діяльність ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» та «Ostchem Holding Limited» фактично знаходиться під контролем групи компаній «Group DF».

Як наслідок, відповідно до пункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 ПК України нерезидент «Ostchem Holding Limited» є пов'язаною особою для ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот».

Щодо спірного питання звичайних цін судом досліджені надані докази та позиції сторін, внаслідок чого суд дійшов таких висновків.

Статтею 39 ПК України, чинною станом на момент виникнення спірних правовідносин було врегульоване питання щодо методів визначення та порядку застосування звичайної ціни

Пунктом 39.10. встановлено, що у разі якщо ціни на товари (роботи, послуги) підлягають державному регулюванню згідно із законодавством, звичайною вважається ціна, встановлена відповідно до принципів такого регулювання. Це положення не поширюється на встановлення мінімальної ціни продажу або індикативної ціни. У цьому разі звичайною є ринкова ціна, але не нижче встановленої мінімальної ціни продажу або індикативної ціни.

Згідно пункту 39.11. для визначення звичайних цін на товари (роботи, послуги) використовуються офіційні джерела інформації, у тому числі:

39.11.1. статистичні дані державних органів і установ;

39.11.2. ціни спеціалізованих аукціонів з торгівлі окремими видами продукції, біржові котирування;

39.11.3. довідкові ціни спеціалізованих комерційних видань та публікацій, у тому числі електронних та інших банків даних;

39.11.4. звіти та довідки відділів з економічних питань у складі дипломатичних представництв України за кордоном;

39.11.5. інші інформаційні джерела, що визнаються офіційними в установленому порядку.

Судом перевірялася інформація щодо статусу друкованого засобу масової інформації «Товарний монітор. Україна», а також зазначена в ньому інформація (том 3 арк. спр. 73, 116, 117-158). Було встановлено, що дійсно Позивач отримував такий журнал в електронному вигляді. Також встановлено, що дійсно у вказаному журналі зазначалося про обставини продажу газу компанією Ostchem для всіх споживачів за ціною 430 дол. США/тис.м3, тоді як гранична ціна газу, як товару, для промислових споживачів, які купували газ у НАК «Нафтогаз України», в 2013 році складала 432-440 дол. США/тис.м3 (том 3 арк. спр. 142).

Таким чином, друкований засіб масової інформації «Товарний монітор. Україна» підпадає під ознаки, визначені пунктом 39.11. ст. 39 ПК України, і як наслідок, викладена в ньому інформація підлягала опрацюванню та аналізу податковим органом в силу приписів п. 39.14 ст. 39 ПК України.

Згідно п. 39.14. ст. 39 ПК України обов'язок доведення того, що ціна договору (правочину) не відповідає рівню звичайної ціни, покладається на орган державної податкової служби у порядку, встановленому законом.

Під час проведення перевірки платника податку орган державної податкової служби має право надати запит, а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого цього пункту.

Судом не виявлено, а Відповідачем не надано доказів використання податковим органом свого права, визначеного п. 39.14 ст. 39 ПК України, надати запит до платника податку щодо обґрунтування рівня договірних цін, що б зобовязувало Позивача обґрунтувати ціни, зазначені у відповідних договорах.

Представник Відповідача заперечувала проти застосування до спірних правовідносин Постанов НКРЕ від 31.10.2012р. №1395, від 30.11.2012р. №1559, від 28.12.2012р. №1849, від 31.01.2013р. №74, від 28.02.2013р. №207 «Про встановлення граничного рівня ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання», якими встановлено граничний рівень ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом на рівні 3 509,00 грн. за 1000 м3, оскільки вважає, що НКРЕ регулює ціни на газ виключно на внутрішньому українському ринку та не стосується контракту від 10.03.2011 № 11/1002, укладеному з іноземною компанією.

Такий висновок є помилковим, оскільки учасниками судового засідання та судом було досліджене Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, чинне станом на 2013 рік. Дослідженням встановлено, що серед основних завдань НКРЕ було державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання в частині діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках із використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії (далі - сфера теплопостачання), на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сфері енергетики та нафтогазовому комплексі.

Також НКРЕ відповідно до покладених на неї завдань установлює граничні рівні цін на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання.

Таким чином, НКРЕ відповідно до свого Положення повноважна установлювати граничні рівні цін на природний газ для суб'єктів господарювання.

Так, дійсно в Положенні про НКРЕ прямо не визначено, що вона може встановлювати граничні рівні цін на природний газ для суб'єктів господарювання за контрактами, укладеними українськими компаніями з іноземними компаніями. Однак і відсутня така заборона.

При зазначених обставинах суд застосовує такі норми Податкового кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1. статті 4 ПК України встановлено, що податкове законодавство України, серед інших, ґрунтується також на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Пунктом 56.21. статті 56 ПК України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

За встановлених обставин норми нормативно-правового акта Положення про НКРЕ, виданого на виконання Законів України «Про природні монополії» та «Про електроенергетику», припускають множинне трактування прав та обов'язків контролюючого органу, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Як наслідок, як податковий орган за наслідками проведеної перевірки, так і суд при вирішенні даної справи, повинні застосовувати положення п.п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 та п. 56.21. ст. 56 ПК України і приймати рішення на користь платника податків Позивача по справі.

Як наслідок, при даних спірних правовідносинах в наявності підстави для застосування пункту 39.10. ст. 39 ПК України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Судом встановлено, що ціни на газ в період з 01.01.2013 по 31.08.2013 підлягали державному регулюванню згідно із законодавством, а встановлений постановами НКРЕ від 31.10.2012р. №1395, від 30.11.2012р. №1559, від 28.12.2012р. №1849, від 31.01.2013р. №74, від 28.02.2013р. №207 граничний рівень ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання за регульованим тарифом на рівні 3 509,00 грн. за 1000 м3 позивачем не перевищувався при укладенні договорів за контрактом від 10.03.2011 № 11/1002.

У звязку з чим застосована Позивачем ціна у розмірі 430 дол. США, або 3 436,99 грн. за 1000 куб. м. в силу приписів пункту 39.10. ст. 39 ПК України вважається звичайною.

Зазначені обставини виключають порушення Позивачем п. 138.6 ст. 138, п.150.1 ст. 150 з урахуванням ч. 3 пр. 4 р, XX, пп. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153 ПК України, у зв'язку з чим Позивач не завищував від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1 571 197 610 грн.

Як встановлено зі змісту Акту перевірки, відповідач ніяким чином не відобразив, що під час перевірки досліджувалися постанови НКРЕ від 31.10.2012р. №1395, від 30.11.2012р. №1559, від 28.12.2012р. №1849, від 31.01.2013р. №74, від 28.02.2013р. №207 щодо встановлення граничного рівня ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання за регульованим тарифом на рівні 3 509,00 грн. за 1000 м3.

В свою чергу, позивач на Акт перевірки подав Заперечення (том 1 арк. спр. 233-237), в яких прямо вказувалися реквізити постанов НКРЕ (том 1 арк. спр. 236), згідно яких визначався граничний рівень ціни на природний газ для промислових споживачів та інших субєктів господарювання на рівні 3509,00 грн. за 1000 м3.

Пунктом 78.1. статті 78 ПК України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин:

78.1.5. платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Таким чином, п.п.78.1.5. п. 78.1. ст. 78 ПК України визначене навіть не право, а визначений обовязок здійснення документальної позапланової перевірки при наявності хоча б однієї з визначених обставин.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що позивач скористався своїм правом подати в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки, в яких вимагав повне скасування спірного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.11.2016, при цьому у своїх запереченнях посилався на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Обєктивність розгляду вказаного питання обумовлюється протилежною позицією платника податків та контролюючого органу: позивач стверджував, що застосовував звичайні ціни на газ за період 01.01.2013 31.08.2013, а відповідач в Акті перевірки зазначив, що звичайна ціна на газ була завищена.

Про уважний розгляд наданих підприємством заперечень Позивача, в яких зазначено про постанови НКРЕ, зазначено у самому рішенні про розгляд заперечень, в якому ніяким чином не надана оцінка вказаним постановам (Т.1, а.с. 238-241).

Таким чином, відповідач проігнорував свій обовязок, визначений п.п.78.1.5. п. 78.1. ст. 78 ПК України щодо здійснення документальної позапланової перевірки при наявності обставини посилання платника податків у запереченнях до акта перевірки на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Відповідач повинен був призначити та провести перевірку виключно з питання, чи дійсно постанови НКРЕ від 31.10.2012р. №1395, від 30.11.2012р. №1559, від 28.12.2012р. №1849, від 31.01.2013р. №74, від 28.02.2013р. №207 щодо встановлення граничного рівня ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання за регульованим тарифом на рівні 3 509,00 грн. за 1000 м3 можуть впливати на визначення цін як звичайних, та надати правову оцінку.

Як наслідок, СДПІ зовсім не мала права виносити оскаржуване повідомлення-рішення, оскільки порушила положення п.п.78.1.5. п. 78.1. ст. 78 ПК України. Лише після призначення та проведення перевірки в порядку п.п.78.1.5. п. 78.1. ст. 78 ПК України СДПІ у встановленому Податковим кодексом України порядку мала право приймати повідомлення-рішення.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач внаслідок неповноти та однобокості проведення перевірки помилково дійшов до висновків, викладених у пункті 1 Акту перевірки, неправомірно внаслідок неповноти зясування обставин та порушення положень п.п.78.1.5. п. 78.1. ст. 78 ПК України дійшов до висновку про порушення позивачем п. 138.6 ст. 138, п.150.1 ст. 150 з урахуванням ч. 3 пр. 4 р, XX, пп. 153.2.2 п. 153.2 ст. 153 ПК України, що є підставами для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5000,00 грн (Т.1, а.с. 21).

Таким чином, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань офісу великих платників податків Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 30.11.2016 № НОМЕР_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Форми «П» від 30.11.2016 № Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 571 197 610 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (місцезнаходження: 93403, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Пивоварова, будинок 5, ідентифікаційний код юридичної особи 33270581) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, ідентифікаційний код юридичної особи 39440996) витрати зі сплати судового збору у розмірі 5000,00 грн (пять тисяч гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову складено та підписано у повному обсязі 12 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_7