Справа № 806/2972/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Житомир справа № 806/2972/17

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Липи В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання відмови протиправною та зобов"язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправним рішення ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 09.08.2017 р. щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва на території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області;

- зобов'язати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву від 09.08.2017 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва на території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області;

- зобов'язати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва на території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідь на заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва на території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області на адресу позивача надійшов лист ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області від 04.09.2017, яким відмовлено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.17 № 413. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Проти позову заперечує з мотивів, викладених в письмових запереченнях.

Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у порядку письмового провадження на підставі ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.08.2017 року позивачем подано до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області заяву про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва на території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Додатками до заяви вказано: копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, викопіювання, копія посвідчення. (а.с.7).

Листом від 4 вересня 2017 року №Я-12074/0-10286/6-17 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації, повинні формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області не більше 25 відсотків від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу. Окрім цього, відповідач зазначив, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність для індивідуального садівництва шляхом приватизації земельної ділянки не увійшла до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у третьому кварталі 2017 року на території Житомирської області.

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту "а" частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно із ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (ч.7 ст. 118 Земельного кодексу)

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Проте, з матеріалів справи слідує, що за результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва на території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, у зв'язку з тим, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач не увійшла до переліку земельних ділянок, який сформований відповідно до постанови КМУ № 413 від 07.06.2017.

Суд зазначає, що постанова КМУ № 413 від 07.06.2017 "Про деякі питання удосконалення в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними", на яку посилається ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області, не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності у власність та користування громадянам, а лише затверджує стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. Будь-яких змін до порядку одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, передбаченого Земельним кодексом України, у зв'язку із затвердженням вказаної Стратегії, не внесено.

Отже, відповідач відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, посилаючись на постанову КМУ № 413 від 07.06.2017, діяв всупереч наданим Земельним кодексом України повноваженням. Враховуючи зазначене, вимога позивача про визнання протиправною відмови відповідача підлягає задоволенню.

З цих підстав, суд для захисту прав позивача вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 09.08.2017 року у відповідності до норм чинного законодавства.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва на території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, суд зазначає наступне.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд зазначає, що позивач, заявляючи дану позовну вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо передачі в оренду земельних ділянок.

Отже, задоволення вказаної позовної вимоги фактично порушить закріплені законом виключні повноваження ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області та зобов'яже відповідача вчинити дії поза встановленою чинним законодавством процедурою.

За наведених обставин, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.86, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 09.08.2017 р. щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального садівництва на території Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Зобов'язати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2017 р. та прийняти рішення у відповідності до вимог ст. 122 Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Липа