Справа № 814/1328/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

29 листопада 2017 року Справа № 814/1328/17

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПРОМТЕХ", вул. Айвазовського, 15-к, м. Миколаїв, 54052

доГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.03.2017р. №, №, від 06.06.2017р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкові повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_3,№ НОМЕР_4, від 06.06.2017 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що податкові повідомлення-рішення є протиправним, оскільки позивач під час перевірки надав контролюючому органу переконливі докази, що взаємовідносини по реалізації товару (одержання послуг) з контрагентами ПП «Київбудтранс-Сервіс», ПП «Північбуд», ТОВ «ТПК МОНОЛІТ», ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 використовувались в господарській діяльності та здійснювались з метою настання реальних обставин.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки при проведенні перевірки були встановлені порушення позивачем норм Податкового кодексу, тому податкові повідомлення-рішення є законним й обґрунтованим.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.4,6 ст.128 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи суд дійшов висновку:

Актом « Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з 01.01.2014 по 30.09.2016» встановлено порушення п.134.1.1 п.134.1 ст.134 п.п.138.1.1 п.138.1, ст.138.2, п.138.4 ст.138 ПК України в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 2264824, занижено податок на прибуток на загальну суду 938499 грн., п.192.1 ст.192, абз.2 п.198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України від 02.12.2010 в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 206404, ст.2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР « Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині недотримання законодавчо встановлених термінів розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом на імпорт товару № 005/2012 від 01.03.2012 з нерезидентом « OIKI ACCIAI INOSSIDABILI», Італія.

На підставі акта перевірки та за наслідками адміністративного оскарження відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_4 від 27.03.2017, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за невиконання зобовязань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 3 106,41 грн.,

№ НОМЕР_3 від 27.03.2017, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 206404 грн. та 103202 грн. штрафні санкції.

№ НОМЕР_1 від 06.06.2017, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 185 283 грн. та 92641,5 грн. штрафні санкції.

№ НОМЕР_2 від 06.06.2017, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 728 083 грн. за ІІІ кв.2016 року.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Інтерпромтех» в бухгалтерському обліку відображало взаємовідносини з ПП «Київбудтранс-сервіс». До перевірки надано договір підряду 19-05/14 від 19.05.2014, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик, своїми силами виконати роботи згідно з додатком № 1, яким передбачені роботи: збирання та зварювання металоконструкцій, шліфування внутрішніх швів, механічна обробка деталей, виконання ізоляційних робіт. До перевірки надано податкові накладні № 56 від 08.08.2014 та акт виконаних робіт № 662 від 08.08.2014, розрахунки здійснювались у безготівковій формі. До перевірки не надано жодних документів, які б підтверджували перебування працівників ПП «Київбудтранс-сервіс» на території ТОВ «Інтерпромтех», не надано технічне завдання на виконання робіт, зазначених у первинних документах.

По взаємовідносинах позивача з ПП «Північбуд» позивач надав договір підряда № 25-12/12 від 25.12.2013, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик, своїми силами виконати роботи згідно додатку №1, в якому зазначено назва послуг: збирання та зварювання металоконструкцій, полірувальні роботи, механічна обробка деталей (фрезерувальні, токарні роботи), ізоляційні роботи, договір підряда 02-12/13 від 02.12.2013., акти здачі-приймання робіт, податкові накладні № 22 від 25.03.2014, № 11 від 28.02.2014, № 10 від 27.02.2014, розрахунки здійснювались у безготівковій формі. До перевірки не надано жодних документів, які б підтверджували перебування працівників ПП «Північбуд» на території ТОВ «Інтерпромтех», не надано технічне завдання на виконання робіт, зазначених у первинних документах.

Позивач надав до перевірки договір поставки М-2/14 від 10.01.2014, укладений з ТОВ «ТПК «Моноліт», за умовами якого продавець зобовязаний передати, а покупець прийняти і оплатити металопрокат, на умовах викладених в договорі. Також надав накладні, податкові накладні, розрахунки здійснювались у безготівковій формі. До перевірки не надано сертифікати відповідності, посвідчення якості, або інші документи, які б підтверджували якість та походження товару, зазначеного у первинних документах, виписаних ТОВ «ТПК «Моноліт».

ТОВ «Інтерпромтех» до перевірки надав договір № 01/04 від 01.05.2015 та додаткові угоди до нього, укладений з ФОП ОСОБА_1, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання виконати на території позивача з матеріалів, комплектуючих деталей і зварювальних матеріалів замовнику відповідно до технічної документації роботи, вказані в Договорі: ручне дугове, напівавтоматичне, аргонне, плазмове зварювання, слюсарно-монтажні роботи, технічне випробування та дослідження. Надано 21 акт приймання-передачі наданих послуг. До перевірки надано звіти про надані послуги та акти приймання-передачі технічної документації, в яких зазначено лише про передачу документації без детального змісту та обсягів робіт. Згідно наданих до перевірки документів неможливо встановити матеріали, обладнання, що необхідне для виконання робіт, зазначених у первинних документах, виписаних ФОП ОСОБА_1, тому неможливо підтвердити факт надання таких послуг на адресу позивача.

Позивач до перевірки надав договір про надання послуг № 01/03 від 01.05.2015, укладений з ФОП ОСОБА_2, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання здійснити роботи , вказані у договорі: моніторинг або дистанційний контроль електронних систем безпеки, установлення персональних компютерів, програмного забезпечення, систем відновлення компютерів після ушкодження, ремонт компютерів, вивчення потенціалу ринку, інформованості, прийнятності продуктів, консультаційні послуги, проектування методики бухгалтерського обліку та правил і т.і. Акти приймання-передачі послуг № 1-17 за період з 30.05.2015- 25.09.2016, звіти про наданні послуги. Згідно наданих до перевірки табелів обліку робочого часу працівників позивача встановлено, що ОСОБА_2 є штатним працівником підприємства на посаді інженер по програмуванню та всі зазначені в акті виконаних робіт роботи є його службовими обовязками.

ТОВ «Інтерпромтех» до перевірки надано договір про надання юридичних послуг № 1 від 01.04.2015, укладений з ФОП ОСОБА_3, за умовами якого позивач-замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання здійснити на належному рівні роботи, послуги. Акти приймання передачі № 1-18 за період з 05.05.2015 по 25.09.2016 свідчать про надання таких послуг: усне консультування з питань господарської діяльності, підготовка висновків з питань застосування чинного законодавства з метою захисту його законних прав, представлення інтересів клієнта в стосунках з державними органами, відомствами і організаціями, укладання та розірвання договорів-юридичний супровід, аналіз судової та іншої практики і т. і, звіти про надані юридичні послуги. Однак у наведених актах приймання-передачі наданих послуг та звітах не зазначено, в яких саме органах представлялись інтереси, не вказано судову практику, що аналізувалась, інформацію щодо юридичного супроводу переговорів з клієнтами.

Перевіркою не доведено використання позивачем вищевказаних послуг у господарській діяльності з метою отримання прибутку та встановлено завищення витрат .

Позивач надав до перевірки договір про надання послуг № 01/02 від 01.04.2015, укладений з ФОП ОСОБА_4, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання здійснити на належному рівні роботи, вказані в цьому договорі, а саме юридичні послуги та представництво, бухгалтерський облік, розробка нормативно-правової бази, розробка організаційно-розпорядчої та організаційно господарської документації, консультування з питань оподаткування. Акти приймання-передачі наданих послуг №№ 1-18 за період з 05.05.2015 по 25.09.2016 свідчать про надання таких послуг: усне консультування з корпоративного, податкового, митного права та юридичного аудиту, письмове консультування з корпоративного, податкового, митного права та юридичного аудиту, підготовка висновків з питань застосування чинного законодавства з метою захисту законних інтересів, юридичний супровід переговорів клієнта з партнерами і контрагентами, і т.і, звіти про надання юридичних послуг. Перевіркою не доведено використання позивачем послуг у господарської діяльності з метою отримання прибутку.

В ході проведення перевірки встановлено, що позивачем у складі адміністративних витрат відображено операції з ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, за період 2015 та з 01.01.2016 по 30.09.2016 віднесено суми реальність здійснення яких перевіркою не доведено.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України ( в редакції до 01.01.2015)витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.139.1.9 ст.139 ПК України ( в редакції до 01.01.2015) не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Позивач надав суду документи по контрагентах ПП «Київбудтранс-сервіс», ПП «Північбуд», ТОВ «ТПК «Моноліт».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що угоди, які були укладені між позивачем та ПП «Київбудтранс-сервіс», ПП «Північбуд», ТОВ «ТПК «Моноліт» спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням вільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Товар, послуги який придбавав позивач притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту та витрат за результатами господарської діяльності з контрагентами ПП «Київбудтранс-сервіс», ПП «Північбуд», ТОВ «ТПК «Моноліт» зазначеним в акті перевірки є правомірним.

Відповідачем не зазначено, яким чином відсутність сертифікатів якості виробника, доказів перебування працівників на території позивача, відсутність технічного завдання може вплинути на правомірність формування податкового кредиту та витрат.

Ті недоліки, які зазначені відповідачем, як підстава для нарахування позивачу грошового зобовязання, не можуть вплинути на реальність операцій, укладених позивачем з його контрагентами та не свідчить про порушення ним податкового законодавства.

Позивач у червні 2014 року по операціях з ПАТ «Миколаївобленерго» до складу податкового кредиту повторно внесено податкову накладну № 1378/24 від 31.05.2014 на загальну суму 714,84 грн., в т.ч. ПДВ-119,14 грн. Підприємство порушило п.198.1 ст.198 ПК України та завищило податковий кредит по операціях з ПАТ «Миколаївобленерго» за червень 2014 на суму 119 грн., внаслідок відображення податкової накладної, яка була включена до складу податкового кредиту у травні 2014 року.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Інтерпромтех» мало взаємовідносини у жовтні 2014 з ТОВ «Ексіст-Сіть Україна», у листопаді 2014 з ТОВ «Бінцель Україна ГМБХ». За результатами аналізу баз даних контролюючого органу встановлено, що ТОВ «Ексіст-сіть Україна» складено розрахунок коригування від 30.11.2014 до податкової накладної № 4633 від 30.10.2014 на суму 342,83 грн., який позивач не відобразив у своїй податковій звітності, ТОВ «Бінцель Україна ГМБХ» у грудні 2014 складено та відображено у додатку 1 до податкової декларації з ПДВ розрахунок коригування від 25.12.2014 № 609 до податкової накладної № 12 від 07.11.2014 на суму 315,5, який позивач не відобразив вказаний розрахунок-коригування у податковій декларації за грудень 2014. Позивач на порушення п.192.1 ст.192 ПК України завищено податковий кредит, в результаті не відображення розрахунків коригування на загальну суму 659 грн.

Позивач всупереч ст.71 КАС України не надав суду будь-яких документів на спростування доводів відповідача, тому грошове зобовязання в частині вищезазначених порушень суд вважає обґрунтованим та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 27.03.2017 на суму 778 грн. основного зобовязання та 389 грн. штрафних санкцій є правомірним.

Позивач оскаржив податкові повідомлення рішення в адміністративному порядку.

ДФС України 30.05.2017 прийняла рішення за результатами розгляду скарги, яким скасувала податкові повідомлення-рішення в частині встановленого перевіркою завищення витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату за 2015, 3 кв.2016, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником грошовими коштами на користь ТОВ «ТПК «Моноліт», ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 та не встановлено наявність дебіторської заборгованості.

Статтями 138-140 ПК України встановлений перелік різниць, на які коригується фінансовий результат до оподаткування. Зазначений перелік не містить різниць, які б передбачали коригування фінансового результату до оподаткування на витрати за операціями, що не повязані з господарською діяльністю платника податків або операціями, що мають ознаки нереальності, тому платнику податків необхідно починаючи з 01.01.2015 встановити, чи правильно було розраховано фінансовий результат до оподаткування за відповідний період та яким чином спірні операції повинні відображатись в бухгалтерському обліку платника податків.

Також у рішенні ДФС зазначає, що, якщо встановлено факт перерахування платником податків коштів за операцією з поставки товарів, робіт (послуг), яка визнана нереальною, то така оплата повинна кваліфікуватись, як безповоротна фінансова допомога. Статтями 138-140 ПК України не передбачено окремого виду різниць, який би зобовязував платника податку коригувати фінансовий результат до оподаткування на суму наданої безповоротної фінансової допомоги.

Але відповідач приймає податкові рішення від 06.06.2017 року, якими донараховує податок на прибуток та зменшує відємне значення податку на прибуток на тих же підставах, на яких воно вже було скасовано ДФС.

Відповідач не обґрунтовує прийняття цих рішень з урахуванням рішення ДФС, посилається тільки на п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, яким передбачено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Але яке порушення допустив позивач, як повинен був відобразити позивач фінансовий результат по вищезазначеним угодам відповідач у запереченнях не зазначив, тому податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 від 06.06.2017 належить скасувати.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст.2 Закону України « Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185 в частині недотримання законодавчо встановлених термінів розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом на імпорт товару № 005/2012 від 01.03.2012 з нерезидентом « OIKI ACCIAI INOSSIDABILI», Італія, за умовами якого нерезидент повинен був поставити металопрокат на суму 500 000 євро. На виконання контракту позивач перерахував валютні кошти компанії « OIKI ACCIAI INOSSIDABILI» на загальну суму 111402,12 євро. Перевіркою встановлена дебіторська заборгованість за контрактом в сумі 2197,96 євро, яка з 17.09.2014 стає простроченою граничний термін надходження товару повинен здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів, а саме 16.09.2014. Надходження товару здійснено відповідно МД № 504060000/2014/005717 від 15.10.2014 з порушенням термінів розрахунків в сфері ЗЕД на 29 днів з 17.09. 2014 по 15.10.2014.

Відповідно до ст.2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті N 185/94-ВР, 23.09.1994 імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно з Постанови Національного банку України Про врегулювання ситуації на валютному ринку України N 515, 20.08.2014, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" , здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Порушення резидентами, крім субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. ( ст.4 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994).

Позивач не дотримався 90-денного строку розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, оскільки поставка нерезидентом була здійснена 15.10.2014, а повинна бути не пізніше 16.09.2014, тому податкове повідомлення рішення № НОМЕР_4 від 27.03.2017 прийнято правомірно та скасуванню не підлягає.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.06.2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.03.2017 № НОМЕР_3 частково на суму основного зобов'язання в сумі 205626 грн. та 102813 грн. штрафних санкцій.

4. В решті позову відмовити.

5. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПРОМТЕХ" судовий збір у сумі 10442,04 грн. (десять тисяч чотириста сорок дві гривні 04 коп.), сплачений платіжним дорученням № 198 від 05.07.2017 року та платіжним дорученням № 860 від 17.07.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко