Справа № 823/1396/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року справа № 823/1396/17

09 год. 00 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

представників позивача: ОСОБА_1 (за посадою), ОСОБА_2 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчальний заклад центр розвитку дитини «Монтессорі Фемелі» до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2017 у Черкаський окружний адміністративний суд звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчальний заклад центр розвитку дитини «Монтессорі Фемелі» (далі позивач) з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Черкаській області (далі відповідач), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовної заяви просить визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника відповідача ОСОБА_4 від 17.08.2017 №23-01-52/0727-354 про накладення штрафу в розмірі 224000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної перевірки дотримання вимог законодавства товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчальний заклад центр розвитку дитини «Монтессорі Фемелі» про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, представником відповідача складено акт перевірки № 23-01-52/0727. Згідно вказаного акту, встановлено порушення позивачем вимог статті 106 Кодексу законів про працю України, за яке на підставі постанови від 17.08.2017 року №23-01-52/0727-354 до позивача застосовано штраф в розмірі 224000,00 грн. Позивач вважає виявлені під час перевірки порушення необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки ним усунуто виявлені порушення вимог трудового законодавства, про що повідомлено відповідача, проте не зважаючи на вказану обстави відповідачем прийнято оскаржувану постанову. При цьому, відповідачем не взято до уваги, те, що фактично напередодні святкових днів, а саме 06 січня, 07 березня, 08 травня 2017 року працівники товариства працювали 7 годин, а не 8, що підтверджується наданими поясненнями вказаних осіб.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з тієї підстави, що оскаржувана постанова прийнята за виявлені факти порушень позивачем вимог трудового законодавства України. При цьому зауважив, що позивачем до часу розгляду справи про накладення штрафу не надано обґрунтованих заперечень та доказів, які би спростовували виявлені порушення. Тому, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд зазначає про таке.

Суд встановив, що наказом від 17.07.2017 № 133-Н «Про проведення інспекційного відвідування», головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правоих актів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у період з 17.07.2017 по 28.07.2017 доручено здійснити інспектування на предмет додержання законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин та інших питань законодавства про працю товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчальний заклад центр розвитку дитини «Монтессорі Фемелі». На підставі вказаного наказу оформлено направлення від 17.07.2017 № 1281 на проведення інспекційного відвідування зазначеного субєкта господарювання.

За результатами вказаної перевірки 28.07.2017 посадовими особами відповідача складено акт № 23-01-52/0727, яким згідно наданих для перевірки кадрових та бухгалтерських документів зафіксовані порушення трудового законодавства, зокрема, ст. 106 Кодексу законів про працю України, а саме: не проведено оплату надурочних годин працівникам товариства. Так, при ознайомленні з табелями обліку робочого часу працівників позивача за січень, березень, травень 2017 року встановлено, що вихователями ОСОБА_7, ОСОБА_8, помічниками вихователя ОСОБА_9, ОСОБА_10, психологом ОСОБА_11, діловодом ОСОБА_12, старшою медичною сестрою ОСОБА_13 відпрацьовано у вказаних періодах понад норму робочого часу, передбачену на 2017 рік листом Мінсоцполітики України від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/1, тобто у січні 2017 фактично відпрацьовано 160 годин, засмість норми 159 годин при пятиденному робочому тижні, у березні 2017 року фактично відпрацьовано 176 годин, замість норми 175 годин при пятиденному робочому тижні, у травні 2017 року фактично відпрацьовано 160 годин, засмість норми 159 годин при пятиденному робочому тижні.

Управлінням Держпраці у Черкаській області 28.07.2017 також винесло припис № 23-01-52/0727-0508, яким серед іншого приписано до 15.08.2017 усунути порушення, а також зазначено додержуватись вимог ст. 106 Кодексу законів про працю України щодо проведення оплати надурочних годин працівникам товариства, вимог ст. 12 Закону України «Про оплату праці» щодо мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Врегулювати оплату надурочних годин у порядку ст. 106 Кодексу законів про працю України працівникам товариства за січень, березень, травень 2017 року (по одній годині у кожному місяці).

Крім того, за наслідками проведеної перевірки Управління Держпраці у Черкаській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 17.08.2017 №23-01-52/0727-354, якою на позивача накладено штраф в розмірі 224000,00 грн.

Позивач не погоджуючись із прийнятою постановою відповідача звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував, що Державна служба України з питань праці згідно з Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі Положення №96), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р функції і повноваження Державної інспекції України з питань праці передані правонаступникам Державній службі України з питань праці та її територіальним органам.

Держпраці у межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінсоцполітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (підпункт 5 пункту 6 Положення № 96).

Указом Президента України від 06.04.2011 №386/2011 затверджено «Положення про Державну інспекцію України з питань праці» (далі Положення №386/2011).

Відповідно до пункту 1 Положення №386/2011 Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Як передбачено пунктом 3 Положення № 386/2011 одним із основних завдань Держпраці України є реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю.

Підпунктом 1 пункту 4 Положення № 386/2011 встановлено, що Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування законодавства про працю з питань трудових відносин, надання гарантій і компенсацій.

Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення № 386/2011 Держпраці України для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати безперешкодно перевірки у виробничих, службових та адміністративних приміщеннях роботодавців, а також перевірки робочих місць працівників, розташованих поза цими приміщеннями, з метою нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, ознайомлюватися під час проведення перевірок з інформацією, документами і матеріалами та одержувати від роботодавців, необхідні для виконання повноважень Держпраці України копії або витяги з документів, ведення яких передбачено законодавством про працю (у тому числі з питань, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Положення) та законодавством про зайнятість.

Пунктом 7 Положення № 386/2011 передбачено, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №389, наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390 затверджено «Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів» (далі Порядок №390).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених «Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (частини 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що при виявленні порушення уповноваженим органом повинен виноситься припис чи інший документ, який підлягає виконанню у встановлені строки.

Суд звертає увагу, що Управлінням Держпраці у Черкаській області товариству з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчальний заклад центр розвитку дитини «Монтессорі Фемелі» винесений припис № 23-01-52/0727-0508, яким серед іншого приписано до 15.08.2017 усунути порушення норм ст. 106 Кодексу законів про працю України щодо проведення оплати надурочних годин працівникам товариства та вимог ст. 12 Закону України «Про оплату праці» щодо мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

01.08.2017, після отримання вказаного припису позивач виконав зазначені в ньому вимоги шляхом оплати вказаних в табелі обліку робочого часу надурочних годин, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю № 42 від 01.08.2017 та платіжним дорученням № 527 від 01.08.2017, про що листом від 07.08.2017 № 2 повідомлено відповідача.

Проте відповідач, незважаючи на виконання позивачем припису № 23-01-52/0727-0508 та усунення виявлених порушень прийняв оскаржувану постанову про накладення штрафу.

Разом з тим, суд звертає увагу, на ту обставину, що відповідно до ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Тобто під час розгляду справи судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення штрафу № 23-01-52/0727 прийнята відповідачем незважаючи те, що позивачем усунуто порушення вимог трудового законодавства виявлених під час проведення перевірки та попри виконання припису.

Що стосується порушення статті 106 Кодексу законів про працю України, вказаного в акті перевірки № 23-01-52/0727, то суд вказує на таке.

Відповідно до статті 106 Кодексу законів про працю України, за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Згідно вказаного вище акту перевірки № 23-01-52/0727 встановлено, що відповідно табелю обліку використання робочого часу за січень, березень та травень 2017 року, що були надані під час перевірки встановлено, що вихователями ОСОБА_7, ОСОБА_8, помічниками вихователя ОСОБА_9, ОСОБА_10, психологом ОСОБА_11, діловодом ОСОБА_12, старшою медичною сестрою ОСОБА_13 відпрацьовано у вказаних періодах понад норму робочого часу, передбачену на 2017 рік листом Мінсоцполітики України від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/1, тобто у січні 2017 фактично відпрацьовано 160 годин, засмість норми 159 годин при пятиденному робочому тижні, у березні 2017 року фактично відпрацьовано 176 годин, замість норми 175 годин при пятиденному робочому тижні, у травні 2017 року фактично відпрацьовано 160 годин, засмість норми 159 годин при пятиденному робочому тижні, тобто по 1 годині понаднормово, однак оплата надурочних годин не проведена у подвійному розмірі.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили факт понаднормової роботи працівників. При цьому, пояснили суду про те, що перевірка позивача була здійснена за відсутності керівника позивача, особа яка була присутня під час проведення перевірки надала табелі обліку робочого часу в яких в передсвяткові дні 06 січня, 07 березня, 08 травня 2017 року помилково проставлено восьмигодинний робочий день.

Окрім цього, представники позивача надали суду копії табелів обліку використання робочого часу за січень, березень, травень 2017 року, що оформлені позивачем згідно затвердженої наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року № 489 типової форми № 5-П, в яких за передсвяткові дні 06 січня, 07 березня, 08 травня 2017 року проставлена відмітка про семигодинний робочий день, що свідчить про виправлення товариством недоліків щодо ведення обліку робочого часу, вказаних відповідачем в акті.

Крім того, до матерівалів справи надано письмові пояснення всіх осіб, що зазначені в акті перевірки як такі, що відпрацювали в січні, березні, травні 2017 року на одну годину понаднормово, відповідно до яких зазначено, що напередодні святкових днів завжди скорочувався робочий день на одну годину у вказаному періоді.

Суд також допитав в якості свідків працівників позивача, а саме: діловода ОСОБА_12, вихователя ОСОБА_7 та психолога ОСОБА_11, які серед інших працівників вказані в акті перевірки № 23-01-52/0727 як такі, що відпрацювали в січні, березні, травні 2017 року на одну годину понаднормово. Так, згідно наданих суду показів допитані працівники позивача в судовому засіданні заперечили факт залучення їх до роботи роботодавцем понаднормово, та вказали, що в передсвяткові дні робочий день завжди скорочувався на одну годину.

Також в судовому засіданні, в якості свідка було допитано головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правоих актів ОСОБА_6, що проводив перевірку позивача, який зазначив, що перевірка була проведена на підставі поданих для перевірки кадрових та бухгалтерських документів. При цьому зазначив, що у працівників позивача не відбирались пояснення щодо залучення їх до роботи понаднормово у передсвяткові дні 06 січня, 07 березня, 08 травня 2017 року.

Окрім цього, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що передбачена абзацом 4 частини 2 статті 265 Кодексу закононів про працю України відповідальність роботодавців у вигляді штрафу настає лише за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, а не за неналежне ведення документації щодо обліку робочого часу. Таким чином, з огляду на диспозицію вказаної норми, для застосування санкції у вигляді штрафу має значення встановлення обставин фактичної виплати працівникові належного йому заробітку в розмірі, що є нижчим від мінімально встановлених Державою гарантій оплати праці.

В даному випадку, з огляду на досліджені судом докази, зокрема, покази свідків працівників позивача, про те, що в січні, березні, травні 2017 року вони не працювали понаднормово, суд не бачить правових підстав для висновку про правомірність застосування до позивача передбаченого абзацом 4 частини 2 статті 265 Кодексу закононів про працю України штрафу за порушення роботодавцем мінімальних гарантій прав працівників щодо оплати їх праці.

Враховуючи вищевикладене, в силу вимог частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а обов'язок доказування в адміністративних справах про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами спростовано вказані в акті перевірки факти порушень вимог трудового законодавства, а саме статті 106 Кодексу закононів про працю України, а відповідачем не підтверджено правомірність прийнятої ним постанови.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку задовольнити позов повністю визнати протиправною і скасувати постанову Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №23-01-52/0727-354 від 17.08.2017.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 86, 94, 159 163, 254, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчальний заклад центр розвитку дитини «Монтессорі Фемелі» задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Черкаській області від 17.08.2017 №23-01-52/0727-354.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель