Справа № 819/563/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року № 876/5479/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_2 міської ради, Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство індивідуальних забудовників «Наука», про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тернопільського міського управління юстиції, яким просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у наданні публічної інформації за її запитом від 24.03.2016 року та зобовязати відповідача вчинити дії, а саме надати їй: інформацію у формі довідки (або іншого інформативного документу) про те, чи надавався ТІЗ «Наука» територіальному органу Державної реєстрації служби Тернопільського міського управління юстиції або відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Тернопільського міського управління юстиції список членів кооперативу ТІЗ «Наука», який був затверджений його загальними зборами; інформацію у формі довідки (або іншого інформативного документу) про те (у випадку, якщо ТІЗ «Наука» надавався такий список) чи у такому списку членів кооперативу, який був затверджений його загальними зборами, містяться відомості про фізичну особу ОСОБА_1; інформацію у формі довідки (або іншого інформативного документу) про те, чи надавався ТІЗ «Наука» територіальному органу Державної реєстрації служби Тернопільського міського управління юстиції або відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Тернопільського міського управління юстиції перелік фізичних осіб та юридичних осіб, кошти яких залучалися ТІЗ «Наука» на інвестування (фінансування) обєкта будівництва за адресою: м. Тернопіль, вул. В. Винниченка, 4, та який був затверджений ТІЗ «Наука», котре виступало особою, що залучала такі кошти фізичних та юридичних осіб; інформацію у формі довідки (або іншого інформативного документу) про те (у випадку, якщо ТІЗ «Наука» надавався такий перелік) чи у такому переліку фізичних осіб та юридичних осіб, кошти яких залучалися ТІЗ «Наука» на інвестування (фінансування) обєкта будівництва за вказаною адресою та який був затверджений ТІЗ «Наука», містяться відомості про фізичну особу ОСОБА_1; копію списку членів кооперативу ТІЗ «Наука», який був затверджений його загальними зборами; копію переліку фізичних осіб та юридичних осіб, кошти яких залучалися ТІЗ «Наука» на інвестування (фінансування) обєкта будівництва за адресою: м. Тернопіль, вул. В. Винниченка, 4, та який був затверджений ТІЗ «Наука», котре виступає особою, що залучала такі кошти фізичних та юридичних осіб.

Ухвалою від 17.05.2016 року суд за клопотанням представника позивача залучив до участі у справі у якості другого відповідача ОСОБА_2 міську раду.

Ухвалою від 02.06.2016 року суд залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТІЗ «Наука».

Ухвалою від 24.06.2016 року суд за клопотанням представника позивача замінив відповідача ОСОБА_2 міське управління юстиції на правонаступника Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що законом не передбачено правонаступництво головних територіальних управлінь юстиції в результаті ліквідації районних, міських та міськрайонний управлінь юстиції, тобто функції з вчинення реєстраційних дій у сфері нерухомості до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від Тернопільського міського управління юстиції не передавались в зв'язку з ліквідацією останнього. Також суд зазначив, що реєстраційна служба є розпорядником інформації про реєстрацію майнових прав та їх обтяжень, яка знаходиться в вільному доступі в єдиному державному реєстрі. Водночас володільцем інформації, яку хоче отримати ОСОБА_1, є ТІЗ «Наука», до якого позивачу необхідно звернутися для отримання документів для реєстрації свого майна, а саме квартири, що знаходиться в цьому товаристві.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно встановив обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до норм «Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 року № 1707/5, до завдань та повноважень цих управлінь належить реалізація державної політики з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та забезпечення доступу до публічної інформації, тому, на думку позивача, Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області є правонаступником Тернопільського міського управління юстиції в частині надання запитуваної нею інформації. Також позивач вважає, що дана інформація є публічною в розумінні ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 24.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області з інформаційним запитом, в якому просила надати зазначену вище інформацію.

Однак листом від 13.04.2016 року № 03/01-27/07 ОСОБА_2 міськрайоне управління юстиції Тернопільської області відмовило у наданні даної інформації. Відмову мотивувало тим, що відповідно до норм «Порядку доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, інформація із вказаного реєстру у паперовій формі надається органом державної реєстрації лише за заявою особи або її представника за наявності документа, що підтверджує внесення плати за її отримання. А сфера дії Закону України «Про доступ до публічної інформації» не поширюється на правовідносини щодо отримання інформації субєктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій.

Пунктом 3 «Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 року № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011року за № 760/19498, в редакції, чинній до 05.01.2016року, було передбачено, що основними завданнями управління юстиції є, зокрема, реалізація державної політики з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У спірному випадку таким субєктом було ОСОБА_2 міськрайоне управління юстиції, до якого ОСОБА_1 звернулась із зазначеним вище запитом, в якому просила надати інформацію та документи про те, чи надавало ТІЗ «Наука» йому як органу, який здійснює державну реєстрацію речових прав, відомості про фізичних осіб та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) обєкта будівництва за адресою: м. Тернопіль, вул. В. Винниченка, 4, якщо подавались,то які саме, і чи подавалась інформація щодо неї. При цьому, як встановив суд із змісту зазначеного запиту, пояснень позивача та матеріалів справи, позивач зверталась до Тернопільського міського управління юстиції саме як до органу, до повноважень якого належать функції щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Також п. 1 зазначеного Положення передбачено, що районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції (далі управління юстиції) є територіальними органами Міністерства юстиції України (далі Мін'юст). Управління юстиції підпорядковуються Мін'юсту та безпосередньо Головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головні територіальні управління юстиції).

Тобто ОСОБА_2 міськрайоне управління юстиції було субєктом владних повноважень.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з твердженням позивача про те, що запитувана нею інформація є публічною в розумінні ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якої публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Також колегія суддів зазначає, що, як вбачається із змісту інформаційного запиту, позивач просила надати не відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а інформацію про наявність у відповідача певних документів, тобто інформацію, яка не відображається в цьому реєстрі.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.2015 року № 586 «Про реорганізацію деяких територіальних органів Міністерства юстиції» ОСОБА_2 міське та ОСОБА_2 районне управління юстиції були реорганізовані шляхом злиття у ОСОБА_2 міськрайонне управління юстиції.

А відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» та наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016 року № 572/5 «Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції» ОСОБА_2 міськрайонне управління юстиції було ліквідоване як юридична особа публічного права.

13.06.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Тернопільського міськрайонного управління.

Водночас, як встановив суд з пояснень та вимог ОСОБА_1, зокрема, вказаних в апеляційній скарзі, позивач просить суд зобовязати надати відповідь на її інформаційний запит від 24.03.2016 року Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області, яке вона вважає правонаступником Тернопільського міського управління юстиції у спірних правовідносинах.

Однак, як правильно встановив суд першої інстанції, жодними нормативними актами не передбачено правонаступництво головних територіальних управлінь юстиції в результаті ліквідації районних, міських та міськрайонний управлінь юстиції, функції з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому зазначена вище вимога до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Посилання позивача на п. п. 3, 4.52, 4.63, 4.6, 6.2 «Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 року № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011року за № 760/19498, якими передбачено, що до завдань і повноважень цих управлінь належать, зокрема, реалізація державної політики з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, забезпечення ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснення контролю за діяльністю у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, забезпечення розгляду запитів на отримання публічної інформації та доступу до неї, одержання інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначені повноваження головних територіальних управлінь юстиції є загальними, а в контексті спірних правовідносин колегія суддів наголошує, що, як зазначено вище, Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області не є правонаступником Тернопільського міського управління юстиції як володільця і розпорядника інформації, яку позивач просила надати в інформаційному запиті.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до пп. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 834-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30 квітня 2016 року.

Таким чином, відповідно до наведених вище актів законодавства, функції з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць були передані від органів державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України, в тому числі районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції до виконавчих органів міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій.

Отже, саме місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування на даний час є володільцями та розпорядниками запитуваної ОСОБА_1 інформації. У спірному випадку таким органом є ОСОБА_2 міська рада.

Проте, як зазначено вище, ОСОБА_1 просить суд зобовязати надати вказану інформацію саме Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області, а не ОСОБА_2 міську раду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 07.06.2016 року зверталась до ОСОБА_2 міської ради з інформаційним запитом, в якому просила надати інформацію, аналогічну тій, що й у запиті від 24.03.2016 року, адресованому Тернопільському міському управлінню юстиції, однак листом від 13.06.2016року № 6456/06 міська рада відмовила у наданні такої інформації,мотивуючи відмову тим, що відповідно до п. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів з них здійснюється за рішенням суду.

Тобто ОСОБА_2 міська рада відмовила у наданні зазначеної інформації з інших підстав, ніж ОСОБА_2 міське управління юстиції,однак позивач не оскаржила цю відмову (не предявляла відповідних вимог до ОСОБА_2 міської ради, в тому числі шляхом збільшення розміру чи уточнення позовних вимог у цій справі). А відповідно до ч. 4 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року у справі № 819/563/16 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_2 міської ради, Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство індивідуальних забудовників «Наука», про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Ухвала складена в повному обсязі 11.12.2017 року