Справа № 589/3329/17
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/3329/17
Провадження № 2-а/589/108/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді Євдокімової О.П.

Секретя ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Шостка справу за адміністративним позовом Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду звернувся позовом Шосткинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області в якій просить:

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ВП№53183220 від 22.08.2017р. про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400,00грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ВП№53183220 від 22.08.2017р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 113,04грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на підставі виконавчого листа Шосткинського міськрайонного суду по справі № 589/1901/16-а від 9.09.2016 року була винесена постанова від ВП№53183220 від 22.08.2017р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 6400 грн. та стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 113,04грн.з Шосткинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.

Позивач вважає дані постанови неправомірними, оскільки органом виконавчої служби безпідставно відкрито кримінальне провадження, вказані кошти повинні стягуватися не з управління пенсійного фонду і в порядку встановленому Законом України «про гарантії держави щодо виконання судових рішень»

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заперечення проти позову в якому просив справу розглядати без його участі.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутність представника відповідача, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ст. 128 КАС України. Дана обставина не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів

Так у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) ; 4) безсторонньо (неупереджено) ; 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені норми нормативно-правових актів, якими врегульовані вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон № 1404-УІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, забезпечення права на оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців.

Так судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП №53183220 з примусового виконання виконавчого листа № 589/1901/16-а від 21.12.2016 виданого Шостинським міськрайонним судом про: зобов'язати Шосткинського об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити виплату пенсії у сумі 46431,52грн., що нарахована ОСОБА_3, який помер 02.09.2015 р., його дружині ОСОБА_4.

23.12.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа та надано 10 робочих днів для виконання. Копію постанови направлено сторонам до відома та виконання.

Виконання судових рішень про стягнення коштів з державного бюджету, боржником за якими є орган державної влади, здійснюється із врахування особливостей передбачених Бюджетним Кодексом України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року та Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440.

Згідно п.2 вищезазначений Порядок зазначає, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч.І ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» субєкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Виконавчий лист №589/1901/16-а виданий 9.09.2016 Шостинським міськрайонним судом за рішенням про зобов'язання Шосткинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити виплату пенсії у сумі 46431,52 грн. грн., що нарахована ОСОБА_3, який помер , його дружині ОСОБА_4, яке набрало законної сили 23 листопада 2016 року.

Відповідно до п 3, 4 зазначеного вище Порядку передбачено, що для проведення обліку виконавчих документів за рішеннями суду про стягнення коштів або рішень суду, що набрали законної сили, боржником за якими є визначені ч.І ст. 2 Закону України « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» субєкти, які видані або ухвалені до 01.01.2013. Як вбачається з матеріалів справи вказане рішення винесене після зазначеної дати, а тому не підпадає для виконання даного Порядку.

Таким чином, рішення суду не виконано у повному обсязі і підлягає виконанню в примусовому порядкую, а думка позивача, що джерелом фінансування сум щомісячної основної і додаткової пенсії, неодержаних за життя ОСОБА_3 є державний бюджет, а не бюджет Пенсійного фонду є хибною.

Так 30.01.2017р. розпочате примусове виконання виконавчого провадження. Так як рішення суду добровільно не виконувалось, то відповідачем винесена постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 5100,00 грн. відповідно до вимог ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та надано десятиденний строк для виконання рішення суду.

22.03.2017р. за повторне невиконання рішення суду державним виконавцем керуючись ст.. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф в сумі 1020,00 грн.

Таким чином судом доведено проведення виконавчим органом виконавчиї дій напавлених на виконання рішення суду.

Також судом встановлено, що відповідач, керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» 22.08.2017 виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 113,04 грн. та керуючись ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 6400,00 грн.

Статтею 42 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувана; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2 ст. 42 Закону №1404-УІІІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону №1404-УІІІ витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

За приписами п. 2 розділу VI Інструкції №512/5 (в редакції наказу від 29.09.2016, що діє з 05.10.2016) витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №1404-УІІІ реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

До матеріалів справи державним виконавцем надано розрахунок кількості понесених ним витрат, зокрема кількості та вартості паперу, марок, відправлення повідомлень,обкладинки та інше, а також вартість його використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Окрім того, стягнення витрат є заходом, який застосовується державним виконавцем у випадку невиконання боржником рішення суду в строк, що ним встановлений.

Виконавчий збір та витрати стягуються на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

А згідно ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Суд зазначає, що на підставі ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обов'язків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її добровільного невиконання, виконується примусово в установленому Законом порядку шляхом накладення стягнення на заробітну плату, інші види доходів боржника чи на його майно. Здійснення витрат по виконанню теж пов'язане з примусовим (не добровільним) виконанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, виходячи із системного аналізу зазначеної норми закону, державний виконавець може винести постанову про стягнення виконавчого збору, зокрема, якщо у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону не було стягнуто з боржника виконавчий збір, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Посилання позивача на ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, що виконавчий збір не, суд вважає необгрунтованими, оскільки у даному випадку в примусовому порядку виконується рішення зобов'язального характеру (зобов'язання Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Сумах провести виплату пенсії, а тому відсутні підстави для звільнення позивача від сплати виконавчого збору.

Дана позиція суду узгоджується з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.06.2017 року по справі № К/800/18463/17.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державними виконавцями правомірно винесено постанову про стягнення виконавчого збору, а отже,

За наведених обставин суд вважає, що дії відповідача відповідають вимогам закону, а відтак позовні вимоги Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 69,71,72,159-163, 181 КАС України, Закону України Про виконавче провадження -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірними і скасування постанови ВП№53627821 від 23.05.2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та виконавчого збору відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шосткинський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5