Справа № 134/78/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 134/78/17

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

06 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Ільчика Олександра Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірним рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби,

В С Т А Н О В И В :
30 січня 2017 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Крижопільського районного суду Вінницької області з позовом до Міністерства оборони України про визнання неправомірним рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби.

В подальшому, вказана справа за підсудністю була направлена до Вінницького окружного адміністративного суду. Протокольною ухвалою суду від 20.04.2017 року залучено до участі у справі Вінницький обласний військовий комісаріат в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та залучено комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в якості другого відповідача.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року адміністративний позов задоволено:

-визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 53 від 08.07.2016 р. в частині відмови у призначені одноразової допомоги ОСОБА_1 ;

-зобов`язано комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача Міністерства оборони України підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції задовольнити її з підстав, викладених в ній.

Представники комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби та ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Радянської Армії та Збройних Сил України, а 06.10.1992 року звільнений в запас за власним бажанням.

В подальшому, за результатами проходження медичного огляду, згідно довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією від 13.08.2013 року за №539156 ОСОБА_1 з 13.08.2013 року безстроково встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми, контузії, захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

16.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до військового комісаріату Крижопільського району із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

08.07.2016 року на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби комісією прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги. Рішення мотивоване тим, що позивач звільнений з військової служби до набуття чинності Законом України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, та інвалідність встановлено до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України "Про Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі.

Позивач, не погоджуючись з рішенням комісії про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатами розгляду справи, суд першої інстанції з урахуванням ст. 11 КАС України прийшов до висновку про те, що матеріалами справи підтверджується право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок травми, контузії, захворювання, що пов`язане з виконанням та виплатою одноразової грошової допомоги., а тому наявні підстави для скасування рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформленого протоколом № 53 від 08.07.2016 р. в частині відмови у призначені одноразової допомоги ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до статті 41 цього Закону (у редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист війсь0ковослужбовців та членів їх сімей"

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист війсь0ковослужбовців та членів їх сімей" (Закон № 2011-ХІІ ).

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачам інвалідності) передбачалося, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 3 Порядку № 975).

Із аналізу зазначених норм, суд прийшов до переконання, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після спливу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період проходження служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року №21-446а14, від 21 квітня 2015 року №21-135а15, від 10 березня 2015 року №21-563а14.

Згідно матеріалів справи, позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 13.08.2013 року, а тому має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги згідно з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 (далі Порядок №499).

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку №499 встановлено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби одноразова грошова допомога, зокрема, інвалідам II групи виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пунктів 3, 7 Порядку №499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, рішення про призначення одноразової грошової допомоги є підставою для виплати такої допомоги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка передбачена статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірах, визначених Порядком №499, оскільки право на отримання такої допомоги починається саме з моменту настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Водночас, ч. 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає неправомірними дії комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що полягають у прийнятті рішенні про відмову у призначенні однаразової грошової допомоги, оформленого протоколом №53 від 08.07.2016 року, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання комісії прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення втрутився у дискреційні повноваження Міністерства оборони України, судова колегія вказує на наступне.

Згідно з визначенням, наведеним у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 під дискреційними повноваженнями розуміють повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення таким чином, даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те яке буде найбільш прийнятним.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

При цьому, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформленого Протоколом № 53 від 08.07.2016 року прийшла до висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки позивач звільнений з військової служби до набуття чинності Законом України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, тоді як інвалідність встановлено до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України "Про Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі.

Тобто, аналізуючи викладене, колегія суддів зазначає, що комісія, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, прийшла до висновку про відсутність у позивача права на таку виплату.

Однак, рішенням суду першої інстанції та матеріалами справи в суді апеляційної інстанції спростовано висновки комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби та підтверджено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно зобов`язано комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008р.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 грудня 2017 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.