Справа № 808/287/17
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2017 рокусправа № 808/287/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу 1. ОСОБА_1;

2.Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський»

ОСОБА_2

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 808/287/17

за позовом ОСОБА_1

до 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський»

ОСОБА_2

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту Відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» ОСОБА_2 (далі по тексту Відповідач-2), в якому просив, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог:

- визнати бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговані повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 Юрієвича протиправною, щодо невключення повної інформації до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_1;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговані повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 Юрієвича внести зміни до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати Позивачу, ОСОБА_1, а саме 36 828 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять вісім гривень) 69 коп.;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми відшкодування належної до виплати Позивачу, ОСОБА_1, гарантованої виплати у розмірі 36 828 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять вісім гривень) 69 коп.;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 Юрієвича надати виписки по особових рахунках, станом на 23.05.2016, поточних і вкладних рахунків відкритих на ім'я Позивача в ПАТ «Банк Михайлівський», а саме: поточного рахунку «Поточний рахунок «Ощадний»«, № 2101 в UAH; поточного рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», №2101 в ЕUR; поточного рахунку «Поточний рахунок для обслуговування депозиту Особливий дол.» № 2103 в USD; вкладного рахунку «Супердохідний тиждень+» (класичний) від 09.09.2015, № 2104 в USD; вкладного рахунку Депозитна карта Дохідна П'ятниця № 2103 в USD; поточного рахунку «Поточний рахунок «Ощадний»«, № 2102 в USD; вкладного рахунку «Супердохідний тиждень+» (класичний) від 09.09.2015, № 2108 в USD; вкладного рахунку «Супердохідний тиждень+» (класичний) від 09.09.2015, № 2109 в USD; вкладного рахунку «Супердохідний тиждень+» (класичний) від 09.09.2015, № 2107 в USD.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року відкрито провадження у справі № 808/287/17.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено про невиплату Відповідачами з невідомих причин всієї суми вкладів Позивача у національній та іноземній валютах. При цьому не надано жодних відповідей на подані листи щодо включення до переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за поточними та вкладними рахунками за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та про подачу до фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо Позивача.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог у відповідності до ст. 137 КАС України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 808/287/17 адміністративний позов задоволено частково (головуючий суддя Батрак І.В.).

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2 щодо не включення рахунку ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2 подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити рахунок ОСОБА_1 до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення суми відшкодування належної до виплати ОСОБА_1, а саме 43 331,07 грн. (сорок три тисячі триста тридцять одна гривня сім копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь ОСОБА_1 суму судового збору 1 280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривен) за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_2

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму судового збору 640,00 грн. (шістсот сорок гривен).

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що ПАТ «Банк «Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь Позивача, не набував прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк «Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед Позивачем, забезпечуючи рух коштів від ініціатора ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» до отримувача переказу, при цьому банком при проведенні розрахункових операцій банком фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, встановлено не було, а отже операції по перерахунку коштів були правомірними та відповідали діючому законодавству України. В той же час, позовні вимоги про зобовязання Фонду вчинити дії щодо внесення ОСОБА_1 до загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки обовязок включити Позивача до Реєстру вкладників виникне у Фонду саме після подання Відповідачем-2 додаткової інформації про Позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням приписів ст. 11 КАС України на підставі витягів, наданих Відповідачем-2, скріншотів бази даних вкладників Відповідача, сума, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1, складає 43331 грн. 07 коп. Також судом першої інстанції на підставі ст. 94 КАС України було здійснено розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 808/287/17 та прийняти нову, в якій:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2 щодо не включення повної інформації до списку (переліку) вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_1;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговані повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 Юрієвича внести зміни до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати Позивачу, ОСОБА_1, а саме 43 331,07 грн. (сорок три тисячі триста тридцять одна гривня сім копійок);

- визнати бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною щодо відшкодування належної до виплати Позивачу, ОСОБА_1, суми у розмірі 43 331,07 грн. (сорок три тисячі триста тридцять одна гривня сім копійок);

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми відшкодування належної до виплати Позивачу, ОСОБА_1, гарантованої виплати у розмірі 43 331,07 грн. (сорок три тисячі триста тридцять одна гривня сім копійок);

- покласти судові витрати у розмірі 4160 грн. (2560 грн. судовий збір за подачу адміністративного позову, 1600 грн. судовий збір за подачу апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2017 року про зупинення провадження у справі № 808/287/17) на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Позивач зазначив, що відмовивши в задоволенні позовних вимог, зокрема в частині визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобовязання останнього затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», суд першої інстанції фактично погодився з позицією Відповідача-1 щодо перекладення відповідальності виключно на Відповідача-2. Крім того, зауважував, що є учасником бойових дій та у відповідності до приписів п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» віднесений до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх інстанціях.

Відповідач-2 - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» ОСОБА_2, також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 808/287/17 та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не було застосовано правову норму, яка регулює дані правовідносини, а також здійснено інтерпретацію закону на власний розсуд без дотримання чітко встановлених норм права, в частині зобовязання Відповідача-2 включити рахунок Позивача до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Банк Михайлівський», в той час, як такого поняття як «список (перелік) вкладників» не існує в Закону № 4452-VІ. Також наголошено на тому, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що Позивач не є вкладником у розумінні приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки відповідні кошти були залучені на депозит саме за договором позики, а не банківського вкладу. При цьому протиправної бездіяльності Відповідачем в даному випадку допущено не було, оскільки Уповноваженою особою протягом всього часу вчинялись дії по перевірці відповідних правочинів, передбачені законодавством та визначені підзаконними нормативно-правовими актами. Зазначено, що ПАТ «Банк «Михайлівський» було порушено обмеження, накладені постановою № 917 із змінами, внесеними постановою № 295, в частині проведення кредитних операцій на підставі укладених з ТОВ «Івестиційно-Розрахунковий центр» договорів відступлення прав вимоги при відсутності права на укладення таких правочинів. Звернули уваги на те, що судом першої інстанції невірно було здійснено розподіл судових витрат, оскільки як Відповідач-1, так і Відповідач-2 не отримують бюджетних асигнувань.

Позивач ОСОБА_1, подав заперечення на апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» ОСОБА_2, в яких просив залишити останню без задоволення, оскільки вказана апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, а саме ОСОБА_3 за довіреністю, в той час, як Уповноважена особа Фонду не наділена правом передоручення своїх повноважень іншим особам.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 808/287/17та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в редакції, зазначеній в апеляційній скарзі. Крім того, ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» ОСОБА_2 як безпідставної та необґрунтованої.

Відповідачі 1-2, кожен окремо, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників обох Відповідачів.

У судовому засіданні заслухавши Позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу Відповідача-2 слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, між ПАТ «Банк Михайлівський» (банк) та Позивачем (клієнт) укладено договори № 980-014-000001344 від 16.06.15 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», відповідно до якого на імя Позивача було відкрито поточний рахунок № 2101 в UAH; № 987-014-000001350 від 17.06.2015 «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», відповідно до якого на імя Позивача було відкрито поточний рахунок № 2101 в EUR; № 840-015-000001687 від 25.08.2015 «Поточний рахунок «Ощадний»«, відповідно до якого, на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок № 2102 в USD; № 840-014-000001970 від 16.10.2015 «Поточний рахунок для обслуговування депозиту Особливий дол.» відповідно до якого, на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок N 2103 в USD.

Крім того, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» були укладені договори банківського вкладу депозиту № 840-015-000128686 від 09.09.2015 «Супердохідний тиждень+» (класичний), відповідно до якого, на ім'я Позивача було відкрито вкладний рахунок № 2109 в USD; № 840-015-000128685 від 09.09.2015 «Супердохідний тиждень+» (класичний), відповідно до якого, на ім'я Позивача було відкрито вкладний рахунок № 2108 в USD; № 840-015-000128683 від 09.09.2015 «Супердохідний тиждень+» (класичний), відповідно до якого, на ім'я Позивача було відкрито вкладний рахунок № 2107 в USD та заява (оферта) № 200377673 Депозитна карта Дохідна П'ятниця від 09.11.2015, відповідно до якої, на ім'я Позивача було відкрито вкладний рахунок № 2103 в UAH.

Також, між Позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договори № 980-014-000208671 від 22.03.2016, згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 33580 грн. 00 коп.; № 980-014-000208668 від 22.03.2016 згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 33580 грн. 00 коп.; № 980-014-000208675 від 22.03.2016, згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 33590 грн. 00 коп.; № 980-015-000221046 від 13.04.2016, згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 71000 грн. 00 коп.; № 980-014-000232774 від 04.05.2016, згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 134000 грн. 00 коп.

Відповідно до умов вказаних договорів 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр позивачу було здійснено повернення загалом по всім угодам 234 011 грн. 16 коп. на банківський рахунок Позивача.

23 травня 2016 року постановою Правління Національного банку України № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року.

13 червня 2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_4

Рішеннями Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 991 від 13 червня 2016 строк здійснення тимчасової адміністрації було продовжено з 23 червня 2016 до 22 липня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_4 строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01 вересня 2016 року змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 з 05 вересня 2016 року.

14.08.2016 та 15.08.2016 Позивач листами від 13.08.2016 року звернувся з заявами до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговані повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», про включення ОСОБА_1 до переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за поточними та вкладними рахунками за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та про подачу до фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо позивача.

Відповіді на вказані листи Позивачем не отримано.

Не погоджуючись з бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» ОСОБА_2 щодо не включення Позивача до Переліку вкладників ПАТ «Банк «Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогами щодо визнання вказаної бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії по включенню ОСОБА_1 до списку (переліку) вкладників ПАТ «Банк «Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми відшкодування належної до виплати Позивачу.

Надаючи правову оцінку діям та рішенням субєктів владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач, будучи вкладником ПАТ «Банк Михайлівський», після прийняття Правлінням Національного банку України постанови «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за договорами № 980-014-000001344 від 16.06.15 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний»; № 987-014-000001350 від 17.06.2015 «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)»; № 840-015-000001687 від 25.08.2015 «Поточний рахунок «Ощадний»«; № 840-014-000001970 від 16.10.2015 «Поточний рахунок для обслуговування депозиту Особливий дол.»; договором банківського вкладу депозиту № 840-015-000128686 від 09.09.2015 «Супердохідний тиждень+» (класичний; № 840-015-000128685 від 09.09.2015 «Супердохідний тиждень+» (класичний); №840-015-000128683 від 09.09.2015 «Супердохідний тиждень+» (класичний) та заява (оферта) № 200377673 Депозитна карта Дохідна П'ятниця від 09.11.2015 за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування.

При цьому Відповідачем-2 було включено Позивача до переліку вкладників, як такого, що має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 155557 грн. 46 коп., яка була виплачена Позивачу у повному обсязі, що підтверджується витягом ПАТ «Банк Михайлівський» б/н від 14.04.2017 та копіями скріншотів з бази вкладників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З приводу вказаних обставин у сторін по справі заперечення відсутні.

В той же час, Відповідачем-2 не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, інформацію стосовно ОСОБА_1, як такого, що має право на відшкодування коштів в розмірі 43331 грн. 07 коп., оскільки правочин з перерахування таких коштів на рахунок Позивача, є нікчемним та не породжує виникнення у Позивача права власності на грошові кошти в розмірі 43331 грн. 07 коп.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року №4452-VI (надалі Закон України від 23 лютого 2012 року №4452-VI).

Статтею 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI закріплено правовий статус Фонду. Так, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

У відповідності до пункту 17 частини першої статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В силу частини 1 статті 36 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Статтею 37 вказаного Закону України визначено, що Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Згідно частини 1 статті 46 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обовязків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (частина 5 статті 45 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI).

Частиною 1 статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI закріплено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч. 2 ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

п.7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

п.8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

п.9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Вказані підстави (п.п.7-9) були зазначені уповноваженою особою в якості обґрунтування повідомлення про нікчемність переказу коштів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунки Позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Відповідно до матеріалів справи, між Позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договори № 980-014-000208671 від 22.03.2016, згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 33580 грн. 00 коп.; № 980-014-000208668 від 22.03.2016 згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 33580 грн. 00 коп.; № 980-014-000208675 від 22.03.2016, згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 33590 грн. 00 коп.; № 980-015-000221046 від 13.04.2016, згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 71000 грн. 00 коп.; № 980-014-000232774 від 04.05.2016, згідно якого ОСОБА_1А передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 134000 грн. 00 коп.

Відповідно до умов вказаних договорів 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр позивачу було здійснено повернення загалом по всім угодам 234 011 грн. 16 коп. на банківський рахунок Позивача.

Таким чином, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19 травня 2016 року відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку ініціював переказ коштів на повернення позик та сплату процентів позивачу на підставі відповідних договорів, укладених між ними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону № 4452-VI, не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах з Позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Так, відповідно до ч. 1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції, на підставі системного аналізу приписів статті 38 Закону № 4452, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, договори позики від 22.03.2016 року, від 13.04.2016 року, від 04.05.2016 року були укладені між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ОСОБА_1 і відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на умовах вказаного договору.

При цьому ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь Позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому останній не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ОСОБА_1, забезпечуючи рух коштів від ініціатора ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» до отримувача переказу, тобто Позивача.

При цьому ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, встановлено не було, а отже операції по перерахунку коштів були правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що початково кошти у розмірі 43331,07 грн. були залучені на рахунок Позивача ним самостійно та відповідних претензій до відповідного правочину у Відповідача-2 не виникало.

В той же час, Відповідачем-2 не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» на користь Позивача, мають відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Висновок щодо нікчемності не був обґрунтований жодними доводами чи доказами.

Слід зазначити, що повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" було здійснено 19.05.2016 року, що сторонами не заперечується.

Отже, кошти в сумі 43331,07 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточних рахунках Позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Крім того, слід зазначити, що вкладником, згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452-VI). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунка.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (частини перша, друга статті 1066 Цивільного кодексу України).

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина перша статті 1067 Цивільного кодексу України).

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (частини перша, друга статті 1068 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що Відповідач-2 фактично визнав нікчемними дві розрахункові банківській операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший. На дату запровадження в Банку тимчасової адміністрації кошти, які Позивач передавав в позику ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на умовах Договору позики, вже обліковувалися на її розрахунковому рахунку в Банку, позаяк ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" повернуло їх їй разом з нарахованими процентами.

Таким чином, в розумінні статті 2 Закону № 4452-VI Позивач є вкладником Банку, а кошти, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону.

Стосовно посилань Відповідача-2 на встановлені постановою Правління НБУ від 22.12.2015 року за № 917/БТ обмеження для ПАТ "Банк Михайлівський" (зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом), суд вказує наступне.

Відповідно до п.7.14 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу (затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 за №346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 р. за № 1590/21902, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) банк з дня отримання рішення Національного банку про зупинення/обмеження або припинення окремого виду здійснюваних банком операцій:

а) протягом трьох робочих днів письмово повідомляє клієнтів, з якими укладені договори про здійснення операцій, які:

обмежені або зупинені згідно з цим рішенням, - про надання послуг з установленими Національним банком обмеженнями;

припинені згідно з цим рішенням, - про необхідність розірвання таких договорів та закриття клієнтами відповідних рахунків;

б) у порядку, строки та в обсягах, які встановлені Національним банком, надає Національному банку інформацію щодо стану виконання цього рішення.

Однак ПАТ "Банк Михайлівський" не вчинив дій, спрямованих, на думку відповідача, на недопущення збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Згідно п.7.17 вищевказаного Положення №346 Національний банк, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про:

- продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій;

- застосування до банку інших заходів впливу.

Таким чином, негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, а та обставина, що розрахунково-касове обслуговування клієнта здійснено під час дії згаданої вище постанови регулятора, зважаючи на наведене вище, не є достатньою підставою для визнання нікчемними розрахункових операцій банку.

Крім того, саме по собі отримання ПАТ "Банк Михайлівський" коштів на рахунки згідно укладених Позивачем договорів не призводить до автоматичного визнання таких переказів нікчемними, оскільки це не суперечило чинному законодавству. Станом на дату перерахування коштів на рахунок Позивача, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів.

Отже, посилання уповноваженої особи на постанову Правління Національного банку України від 22.12.2015 року за № 917/БТ, є безпідставними.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що 19.11.2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

При цьому, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази повідомлення банком Позивача під розпис про непоширення на такі кошти відповідних гарантій.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що кошти, повернуті ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок Позивача, були вкладом в розумінні вищезазначеного закону.

Таким чином, рахунки Позивача мали би бути включеними до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Разом з тим, суд першої інстанції допустив помилку при формулюванні резолютивної частини, зобов'язавши Відповідача-2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни (доповнення) до «списку (переліку) вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» стосовно Позивача, як вкладника, який має право на відшкодування 43331,07 грн. у межах гарантованої суми відшкодування, за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

Так, до Закону № 4452-VI з часу його прийняття були внесені численні зміни.

Статтею 27 Закону № 4452 (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015 року) встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку). Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий курєр" або "Голос України". Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Отже, Законом № 4452-VI (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначені повноваження Уповноваженої особи Фонду по складанню переліку рахунків вкладників та визначенню розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Зазначена помилка суду в частині зобовязання Відповідача-2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до «Переліку вкладників» замість «Переліку рахунків вкладників», не впливає на правильність висновків суду, що викладені в оскарженій постанові, і може бути виправлена судом апеляційної інстанції шляхом внесення змін в резолютивній частині словосполучення «Переліку вкладників» - «Переліку рахунків вкладників».

Щодо позовних вимог, предявлених до Відповідача-1 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що складення Фондом Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, здійснюється на підставі отриманого переліку вкладників, тобто після включення та передачі уповноваженою особою Фонду даних про рахунок Позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Оскільки Відповідач-2 таких дій не вчинив, у Фонду відсутня інформація щодо рахунку Позивача, тобто спірні правовідносини ще не виникли.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про зобовязання Фонду вчинити дії щодо внесення відповідної інформації про Позивача до загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

При цьому вимоги Позивача, викладені в апеляційній скарзі, щодо визнання бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною щодо відшкодування належної до виплати Позивачу, ОСОБА_1, суми у розмірі 43 331,07 грн. (сорок три тисячі триста тридцять одна гривня сім копійок), колегією суддів апеляційного суду не розглядаються з огляду на приписи ч. 4 ст. 195 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Стосовно здійсненого судом першої інстанції розподілу судових витрат, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за приписами п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ № 247871 (т. 2 а.с.98).

В той же час, суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст. 94 КАС України, залишив поза увагою те, що Позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, і фактично дане питання не є питанням розподілу судових витрат, оскільки як при поданні адміністративного позову, так і під час звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу про зупинення провадження, ОСОБА_1 не повинен був сплачувати судовий збір з огляду на приписи чинного законодавства, а сплачені ним суми судового збору є такими, що сплачені помилково.

За положеннями ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, у разі задоволення позовних вимог Позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується. У разі помилкової сплати позивачем судового збору, питання про його повернення вирішується в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до норм пункту 5 «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду. Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

З огляду на вище встановлені обставини та приписи чинного законодавства, колегія суддів апеляційного суду, приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних та позовних вимог, вважає за необхідне розяснити Позивачу його право звернутись до суду із відповідною заявою про повернення помилково сплачених коштів під час подачі позовної заяви та апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження по справі.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи були порушені норми матеріального права в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи в цій частині, а тому вимоги апеляційної скарги Позивача підлягають частковому задоволенню, апеляційна скарга Відповідача-2 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 808/287/17 - скасуванню в частині розподілу судових витрат із прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, в решті - постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 808/287/17 в частині стягнення судових витрат скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових витрат.

В решті постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 808/287/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 11 грудня 2017 р.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов