Справа № 802/2311/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

12 грудня 2017 р. Справа № 802/2311/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

представника позивача: Желіховського В.М.

представників відповідача: Волошенюк Є.А., Майстра Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання по адміністративній справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Гервін"

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ "Гервін" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

Одночасно із адміністративним позовом на адресу суду надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу ГУ ДФС у Вінницькій області №40 від 30.11.2017 до набрання законної сили рішення по справі.

Як слідує з матеріалів адміністративного позову, податковим органом на адресу ТОВ "Гервін" направлено копію наказу №40 та направлення на проведення перевірки. На думку позивача, працівники податкового органу всупереч положенням чинного законодавства намагаються негайно приступити до проведення перевірки, а тому є необхідність вжити заходи забезпечення позову, так як без їх застосування права та інтереси позивача можуть бути порушені.

Ухвалою суду від 08.12.2017 року заяву про забезпечення адміністративного позову призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача, з урахуванням уточнень, підтримав заяву про забезпечення адміністративного позову посилаючись на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а тому необхідним є зупинити дію наказу ГУ ДФС у Вінницькій області №4059 від 30.11.2017 до набрання законної сили рішення по справі. В своїй промові представник позивача посилався на упередженість дій відповідача до платника податків з огляду на те, що на адресу товариства було направлено наказ та повідомлення, які не відповідають оригіналам. Так, примірник наказу направлений із дефектами, який не відповідає оригінальному примірнику, а саме наказ направлений №40, натомість правильний номер даного наказу 4059. У направлені на перевірку відсутній номер наказу, а також його дата, що вказує на умисне спотворення офіційних документів.

При цьому суду пояснив, що якщо судом не будуть вжиті заходи, то знівелюється судовий захист прав позивача, оскільки до ухвалення судового рішення буде проведена перевірка з якою останній не погоджується та оскаржує до суду підстави її призначення. Поданий адміністративний позов буде не актуальним та втрачає свій зміст, а для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а саме призведе до необхідності ініціювання нових судових процесів щодо оскарження актів, прийнятих за результатами перевірки, що потягне за собою матеріальні витрати у вигляді сплати судового збору та оплати на правову допомогу.

Представники відповідача щодо заяви заперечували, вказували, що забезпечення адміністративного позову у такий спосіб буде фактичним вирішенням спору. Крім того, забезпечення позову впливає на реалізацію податковим органом його контролюючих функцій щодо податків та зборів. З приводу недоліків направлених документів вказали, що це є помилковість. Одночасно зазначали, що згідно з сталою судовою практикою, якщо порушено порядок повідомлення про проведення перевірки податковим органом призводить до визнання перевірки недійсною та відсутності правових наслідків такої.

З даного приводу представник позивача додатково вказав, що для визнання результатів такої перевірки протиправними позивачу необхідно подати до суду новий позов, що вказує на необхідність нових звернень до суду та витрат.

Заслухавши пояснення представників сторін, надавши оцінку доводам заяви та письмовим доказам, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову у справі з наступних мотивів.

Так, 30.11.2017 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено наказ №4059 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Гервін".

Як установлено в ході судового засідання копія даного наказу, направленого на адресу платника податків, мала невідповідність оригіналу, а саме наказ направлений №40, натомість оригінальний примірник даного наказу містив номер 4059.

Згідно наказу №4059 визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Гервін" з 14 грудня 2017 року тривалістю 5 робочих днів з питань достовірності, повноти та своєчасності нарахування податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ "Діслав" (нова назва ТОВ "Центр Інвест ЛТД" за жовтень, листопад 2014 року та ТОВ "ЛБК за грудень 2014).

Відповідно до положень п. 79.3 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

З аналізу наведеного слідує, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником податкового органу рішення про її проведення та за наявності перелічених ПК обставин для проведення документальної перевірки. Присутність платника податків під час проведення документальної невиїзної перевірки необов'язкова. Документальна невиїзна перевірка має свої особливості, яка здійснюється на підставі документів та даних, наданих платником податків (податкових декларацій, фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язанні з нарахування та сплатою податків та зборів. А в разі не надання таких документів, перевірка не зупиняється та проводиться на підставі даних, отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного наказу суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу вказаної правової норми вбачаються окремі підстави для забезпечення позову, зокрема, очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та інтересів позивача, неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, також для відновлення прав необхідно буде позивачу докласти значних зусиль та витрат (зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсним рішення, тощо).

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Відтак, для застосування заходів забезпечення адміністративного позову обов'язковою умовою є встановлення судом хоча б однієї із наведених вище підстав. З огляду на викладене, законодавцем визначено достатньою та самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення позову встановлення судом очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що може призвести до необхідності докласти значних зусиль та витрат для їх відновлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи зі змісту клопотання про вжиття заходів забезпечення позову та наведених позивачем тверджень в його обґрунтування, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд погоджується, що наведені обставини, дають підстави вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може призвести до порушення, зокрема, вжиття відповідачем щодо позивача заходів згідно положень Податкового кодексу України.

Вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації податковим органом його контролюючих функцій після розгляду справи по суті.

Однак, реалізація податковим органом своїх функцій податкового контролю шляхом проведення невиїзної документальної позапланової перевірки може також призвести до чергового порушення прав та інтересів позивача, зокрема донарахування податкових зобов'язань, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат (зокрема, призведе до необхідності ініціювання судових процесів щодо оскарження актів, прийнятих за результатами перевірки, що потягне за собою матеріальні витрати у вигляді сплати судового збору, оплати правової допомоги).

Отже, вимоги клопотання про забезпечення позову є співрозмірним заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

При цьому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову про зупинення дії рішення не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору.

Заходи забезпечення адміністративного позову у такий спосіб, який просить позивач, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Нормами ст. 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у п.9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову, та є ефективним засобом запобігання порушенню прав ТОВ «Гервін» до вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про вжиття заходів про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу ГУ ДФС України у Вінницькій області №4059 від 30.11.2017 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Гервін" до ухвалення рішення в адміністративній справі №802/2311/17-а.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна