Справа № 826/1019/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2017 року № 826/1019/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1) до державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач та/або контролюючий орган) та просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві від 17.06.2016 №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно прийняв рішення про застосування фінансових санкцій від 17.06.2016 №, оскільки порушення п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімально оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв (із змінами) та ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (із змінами та доповненнями) позивачем допущено не було.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що викладені в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.04.2017 судом на підставі частини шостої статті 128 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, працівниками Головного управління ДФС у м. Києві була проведена фактична перевірки магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_2 за результатами якої було складено акт перевірки від 03.06.2016 реєстраційний №0710/26/15/14/ від 07.06.2016.

Перевіркою було встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими від встановленого розміру мінімальних роздрібних цін (покупка пляшки горілки «Хортиця срібна», об'єм 0,5 л., вміст спирту 40 % по ціні реалізації 35,00 грн., чим порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Згідно контрольних стрічок 03.06.2016, відповідно до чеку № 0005 о 15 год. 50 хв. було проведено реалізацію горілки «Хлібний дар», об'єм 0.5 л., вміст спирту 40% по ціні реалізації 36, 00 грн.

З урахуванням вказаних обставин, державною податковою інспекціє у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 17.06.2016 № (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Позивач категорично не погоджується зі спірним рішенням та вважає, прийняття оскаржуваного рішення з посиланням на порушення п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімально оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв (із змінами) незаконним, оскільки в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015 у справі №826/17459/15 вказано, що при розрахунку мінімальних оптово- відпускних цін та мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої враховано елементи, що не передбачені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Вказане, на думку ОСОБА_1 стосується і розрахунку цін при прийнятті постанови від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімально оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв (із змінами), які брали як основу при прийнятті постанови Кабінету Міністрів України №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 жовтня 2008 р. № 957», адже не оскарження попередніх постанов Кабінету Міністрів України про збільшення мінімальних цін на алкогольні напої не спростовує порушень норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» під час прийняття постанови.

Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що його права та охоронювані законом інтереси порушені, з огляду на що звернувся до суду з метою їх захисту та відновлення.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, що діяльно на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп. 191.1.16 п. 191 ст. 191 ПК України встановлено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів;

Поряд з цим, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Як вже було зазначено вище, перевіркою встановлено порушення позивачем п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімально оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв (із змінами) та ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (із змінами та доповненнями).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем - виноградним, спритом сирцем - плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території України врегульовано Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (із змінами та доповненнями) від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Згідно ст. Закону №481/95-ВР мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - це ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.

В той же час, ч. 10 ст. 18 Закону №481/95-ВР Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні і роздрібні цін алкогольні напої.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.2008 № 957 (далі - Постанова №957) розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв встановлено згідно з додатком.

Відповідно до приписів с. 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

У відповідності до положень абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000, грн.

Позивач в ході розгляду справи не заперечував факт реалізації алкогольних напоїв (покупка пляшки горілки «Хортиця срібна», об'єм 0,5 л., вміст спирту 40 % по ціні реалізації 35, 00 грн.)., проте наполягає, що порушення п. 1 Постанови 957 ним допущено не було.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо підстав для скасування спірного рішення суд зазначить наступне.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015 у справі №826/17459/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №215 №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957».

У подальшому, з урахуванням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015 у справі №826/17459/15, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.06.2015 №426, якою постановлено внести до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (у редакції станом на 15.12.2015) (далі - Постанова №426 у редакції від 15.12.2015).

З вказаного слідує, що посилання відповідача на п. 1 Постанови №957 з урахуванням внесених змін на підставі вищевказаної постанови у редакції станом на 15.12.2015 є правомірним.

Крім того, суд зазначає, що Постанова №426 у редакції від 15.12.2015 нечинною не визнавалась та є чинною на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи по суті.

Водночас, постанова №957 також є чинною, в судовому порядку нечинною та незаконною не визнавалась.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене в сукупності, суд дійшов до висновку, що при прийнятті спірного рішення контролюючий орган діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень, з огляду на що оскаржуване рішення відповідає критеріям, які встановлені ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Позивач в силу положень ч. 1 ст. 71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 9, 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статею 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов