Справа № 804/8777/16
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2017 рокусправа № 804/8777/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі № 804/8777/16 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: (а.с. 108-111)

- визнати нечинним наказ № 42/2 від 01.06.2016 ороку в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет їх нікчемності , за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки ОСОБА_1 на загальну суму 181858,99 грн.;

- визнати протиправними дії відповідача щодо визнання транзакції про повернення грошових коштів, які надійшли на рахунок ОСОБА_1 від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та були зараховані ПАТ «Банк Михайлівський» на поточний рахунок ОСОБА_1 № 6601 нікчемною з підстав, передбачених пунктами 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантуванням вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку від 19.04.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський»;

- зобовязати відповідача включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 для внесення даних до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 березня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Проте, при постановленні рішення судом першої інстанції не вирішено питання щодо частини позовних вимог, а саме визнання нечинним наказу № 42/2 від 01.06.2016 року в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр () по перерахуванню коштів ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на загальну суму 181 858,99 грн.; визнання протиправними дій Відповідача щодо визнання транзакції про повернення грошових коштів, які надійшли на рахунок позивача від ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр та були зараховані ПАТ Банк Михайлівський на поточний рахунок Позивача № 601, нікчемною з підстав, передбачених пунктами 7-9 частини 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Додатковою постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року вказані вимоги задоволені.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткову постанову суду скасувати та прийняти нову додаткову постанову, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі наступне.

19.04.2016 року між ПАТ ОСОБА_3 ОСОБА_1 (вкладник) було укладено Договір банківського рахунку.

За умовами цього Договору, Позивачу відкрито поточний рахунок № 6601.

Відповідно до умов зазначеного договору банк зобов'язувався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Позивачу як клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення і інших операцій за рахунком.

На виконання зазначеного договору на рахунок Позивача були зараховані грошові кошти в розмірі 180 000 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський.

Розпочато процедуру виведення ПАТ Банк Михайлівський з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4, надалі за відповідним рішенням Фонду повноваження ліквідатора перейшли до ОСОБА_2

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року № 1213 Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень ліквідатору банку, яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та призначено ОСОБА_4 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію вказаного банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 року № 1702 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський призначено ОСОБА_2 з 05.09.2016 року.

Після оголошення процедури ліквідації банку ОСОБА_1 відповідно до інформації розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся до відділення банку-агенту в Дніпропетровській області ПАТ «Кредит-Дніпро» для отримання виплати, але його повідомлено, що його даних як вкладників, який має право на отримання виплати суми від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в реєстрі виплат не має.

На письмові звернення позивача та його адвоката, Відповідач не відреагував, та відповіді про причини відсутності даних ОСОБА_5 як вкладника Банку не надав.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

В підпункті 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі Закон № 4452-VI) визначено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ч. 1ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку (ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI ).

Так, судом встановлено, що на поточний рахунок Позивача перераховані кошти, які за висновками Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, підпали під ознаки нікчемності, передбачені пунктами 7-9 ч. 3 статті 38 Закону Україна Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та до такої транзакції застосовані наслідки нікчемності правочинів у відповідності до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України.

За твердженням Відповідача транзакція про повернення грошових коштів, які надійшли на рахунок Позивача від ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр та були зараховані ПАТ Банк Михайлівський на поточний рахунок Позивача № - 6601 є нікчемною з підстав, передбачених пунктами 7-9 частини 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, зазначене перерахування (повернення) коштів Позивачу та зарахування їх на його рахунок в ПАТ Банк Михайлівський в контексті зазначених норм закону передбачають:

або те, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п. 7 ч. 3 ст. 38) або те, що банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України, (п. 8 ч. 3 ст. 38)

або те, що банк, віднесений до категорії проблемних, здійснив операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (п.9 ч.З ст.38).

Таким чином, Відповідач назвав підстави, що передбачені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які за його думкою роблять вчинений правочин нікчемним, тобто таким, якій не породжує правових наслідків.

Суд звертає увагу, що чинне законодавство України розділяє два самостійні види нікчемного правочину, а саме:

нікчемного правочину, з підстав, визначених статтею 228 Цивільного кодексу України, наслідки нікчемності якого застосовуються судом, та,

нікчемного правочину з підстав визначених частиною 3 статті 38 Закону № 4452-УІ, визначення якого нікчемним може бути здійснено виключно Уповноваженою особою шляхом повідомлення сторін правочину у межах процедури тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Так, загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України. За змістом частини першої якої, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Як вбачається з матеріалів справи, перерахування коштів з рахунку ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр на поточний рахунок позивача було здійснено 19 травня 2016 року, тобто до прийняття рішення Національним банком України від 23 травня 2016 року №14/БТ Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних та прийняття Виконавчою дирекцією Фонду гарантування рішення №812 Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень тимчасового адміністратора та рішення від 13 червня 2016 року №991 Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними роз'яснено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Згідно ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктом 1.24 ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі.

Згідно п. 1.30 даного Закону визначено, що платіжне доручення розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 3 даної статті правочин може бути віднесений до нікчемного у випадку, якщо банк вчинив за таким договором певні дії (відчужив майно, здійснив оплату, прийняв зобов'язання, переоформив договір, тощо).

ПАТ Банк Михайлівський, виконуючи розрахунковий документ ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на суму коштів, які переказувались. А отже, ПАТ Банк Михайлівський не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ Інвестиційно-розрахунковий Центр, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року.

Відповідно до Інструкції № 22, а саме п. 1.4 гл. 1, розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку суб'єкта господарювання передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень, і строків їх подання до банку.

ПАТ Банк Михайлівський при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Таким чином, у ПАТ Банк Михайлівський відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритих розрахункових в банку рахунків ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр.

Отже, повернення коштів на поточний рахунок Позивача, відкритий у ПАТ ОСОБА_6 не підпадає під жоден з наведених пунктів статті 38 Закону № 4452-VI.

Судом також встановлено, що дійсно, 19.04.2016 року між гр. ОСОБА_1 та ПАТ Банк Михайлівський був укладений договір банківського рахунку та відкрито поточний рахунок № 6601.

Так, правовідносини по відкриттю банком рахунку клієнту та розміщенню коштів на ньому регламентується ст. 1066 ЦК України, якою зокрема передбачено, що за договором банківського за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Пунктом 3 цієї статті зазначено, що ОСОБА_6 не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 633 ЦК України договір банківського рахунку, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України ОСОБА_6 може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Тобто, оскільки між Позивачем та ПАТ Банк Михайлівський було укладено письмовий договір банківського рахунку, він підписаний обома сторонами, в т.ч. з боку Банку уповноваженою на це особою, скріплений печаткою, а підтвердженням внесення грошових коштів на цей рахунок є відповідний розрахунковий документ, а саме платіжне доручення про перерахування таких коштів на нього, ці кошти були зараховані банком як фінансовою установою з яким укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, то такий договір є дійсним в силу реальності дій по його укладанню та виконанню сторонами, в тому числі щодо надходження на нього грошових коштів, належних Позивачеві як клієнту.

Отже, розпорядження цими коштами всупереч волі позивача як клієнта - є прямим порушенням норм ст. 1074 ЦК України.

Крім того, відповідно до пункту 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI встановлено, що порядок виявлення нікчемними договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду. В цьому контексті слід зауважити, що станом на день прийняття Відповідачем рішення про нікчемність правочину - договору Позивача та на момент повідомлення Позивача про нікчемність зарахування коштів на його рахунок, не має жодного нормативно-правового документу який би регулював порядок визнання договорів нікчемними, окрім Роз'яснення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.01.2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, з яким погоджується судова колегія, що дії (рішення) Відповідача про визнання нікчемним зарахування належних Позивачу коштів на його поточний рахунок, відкритий відповідно до укладеного договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку - протиправними, в результаті яких відбулось порушення прав та законних інтересів Позивача як власника коштів, та вкладника в розумінні Закону № 4452-VI.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» залишити без задоволення.

Додаткову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі № 804/8777/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко