Справа № 2-а-936/11/0228
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-936/11/0228 Головуючий у 1-й інстанції: Виваль Б.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Залімського І.Г., Матохнюка Д.Б. < Довідник >

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області на постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області про визнання протиправною відмови у призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 24.03.2011 року звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області про визнання протиправними та незаконними дій по відмові у призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Постановою Чернівецького районного суду Вінницької області від 27.04.2011 року позов задоволено. Визнано протиправним та незаконним і скасовано рішення засідання комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій (протокол № 1 від 20 січня 2011 року) про відмову в призначенні позивачу довічного грошового утримання судді за відсутності 20-ти років стажу роботи на посаді судді з 22 грудня 2010 року. Визнано протиправним та незаконним і скасовано рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за Законом України «Про статус суддів» ст. 43, за відсутністю 20-ти років роботи на посаді судді згідно протоколу 396 від 20 січня 2011 року. Визнано протиправним і незаконним та змінено в частині рішення згідно протоколу 396 від 18 лютого 2011 року про призначення позивачу довічного грошового утримання судді з 08 вересня 2016 року та з 08 вересня 2021 року в розмірі по 3977,20 грн., яке складається з основного розміру утримання від середнього заробітку в 76 % в розмірі 3777,20 грн. та підвищення учасникам війни (бойових дій) в розмірі 200 грн. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області зарахувати позивачу до стажу, що дає право на вислугу років, відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду дійсної строкової військової служби в ОСОБА_3 з 16 жовтня 1979 року по 29 лютого 1980 року і з 17 листопада 1981 року по 23 листопада 1981 року, що складає 4 місяці 15 днів, періоду проходження дійсної строкової військової служби в Демократичній Республіці Афганістан в період з 01 березня 1980 року по 16 листопада 1981 року на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці, що складає 5 років 1 місяць 18 днів, а також половину строку навчання на денній формі в Харківському юридичному інституті імені ОСОБА_4 в період з 01 вересня 1985 року по 30 червня 1989 року, що складає 1 рік 11 місяців і в загальному складає 7 років 20 днів. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області призначити та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до ч. 1 ст. 130 Конституції України, ст.ст. 14, 123 Закону України «Про судоустрій України»від 07 лютого 2002 року № 3018-ІІІ, ст.ст. 43, 44Закону України «Про статус суддів»(в редакції ЗУ від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ), починаючи з 22 грудня 2010 року в розмірі по 90 % від заробітної плати працюючого судді, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 про затвердження схеми посадових окладів місцевих судів згідно з додатками 1-6. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області виплатити позивачу заборгованість по щомісячному довічному грошовому утриманню судді за минулий час. Стягнуто на користь позивача з Державного бюджету України понесені ним судові витрати 3,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду як незаконну. Також відповідач зазначає про неповне з'ясування судом І інстанції обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, безпідставним відповідач вважає зарахування позивачу до стажу який дає право на отримання довічного грошового утримання судді періоду строкової військової служби в армії та навчання на денній формі. Окрім того, судом не враховано вимоги ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до якої пенсія призначається з дня за її зверненням. Так позивач звернувся із заявою про призначення довічного грошового утримання 23.12.2010 року, а у судовому рішенні відповідача зобов'язано здійснити виплату цієї допомоги з 22.12.2010 року. Таким чином відповідач не вбачає в своїх діях та рішеннях порушення прав позивача, оскільки оспорювані останнім рішення прийняті у відповідності до норм чинного законодавства.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд І інстанції проаналізувавши вимоги нормативно - правових актів що врегульовують спір між сторонами, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, при цьому мотиви з яких суд дійшов саме таких висновків не викладені.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів особи яка подає апеляційну скаргу та наявність підстав для скасування постанови суду І інстанції, з огляду на наступне.

З наявних в матеріалах справи доказів, зокрема довідок територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області від 25.10.2010 року, № 4/1030 від 22.12.2010 року та розрахунку стажу встановлено наступне:

ОСОБА_2 у період з 16.10.1979 року по 23.11.1981 рік проходив строкову службу в ЗС СРСР (тривалість 2 роки 1 місяць 7 днів);

з 01.09.1985 року по 30.06.1989 року проходив стаціонарне навчання в Харківському юридичному інституті (тривалість 3 роки 10 місяців);

з 22.04.1991 року по 22.05.1991 року в.о. судді Шаргородського районного суду (тривалість - 1 місяць);

з 05.10.1991 року по 11.03.2002 року працював суддею Ямпільського районного суду (тривалість 10 років 5 місяців 6 днів);

з 12.03.2002 року по 21.12.2010 року працював суддею Шаргородського районного суду (тривалість 8 років 9 місяців 9 днів).

Всього стаж роботи станом на 21.12.2010 року становить 23 роки 3 місяці та 19 днів.

Зазначені обставини підтверджуються також наступними доказами:

військовим білетом ОСОБА_2 НК № 4604160 від 16.10.1979 року, відповідно до якого позивач з 01.03.1980 року по 16.11.1981 року приймав участь у бойових діях у Афганістані;

дипломом Харківського юридичного інституту ім. Дзержинського ТВ № 868845 від 27.06.1989 року;

завіреною копією трудової книжки ОСОБА_2 № БТ-Г 7939277, що підтверджують період роботи на посаді судді;

рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.05.2005 року, яке набуло законної сили 27.11.2007 року, згідно ухвали Верховного суду України від 27.11.2007 року, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність управління державної судової адміністрації України у Вінницькій області.

Також судом встановлено, що відповідач розглядаючи заяву ОСОБА_2 від 23.12.2010 року не прийняв до уваги вищевказані документи та визначив позивачу стаж що дає право на отримання довічного грошового утримання - 19 років 8 місяців 1 день.

Протоколом № 1 від 20.01.2011, протоколом № 396 від 20.01.2011 року комісія по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій відмовила ОСОБА_2 у призначенні довічного грошового утримання за відсутності 20 років стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до протоколу № 396 від 18.02.2011 року ОСОБА_2 призначено довічне грошове утримання з 08.09.2016 року.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України „Про статус суддів (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності в усіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Указом Президента України „Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів, виданим відповідно до статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України, передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачає зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове (кратне) обчислення цього періоду військовослужбовцям, які за рішенням Уряду СРСР проходили військову службу в державах, де в той час велися бойові дії, для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення та отримання різних видів пенсій і соціальних виплат.

Зокрема, Законом СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII „Про загальний військовий обов'язок і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов'язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року № 193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю.

Спільною постановою Центрального Комітету КПРС та Ради Міністрів СРСР від 17 січня 1983 року № 59-27 „Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім'ям було передбачено зараховувати до вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за три місяці - час служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, які прослужили встановлений строк служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання, - незалежно від строку служби, і час безперервного перебування у зв'язку з цим на лікуванні в лікувальних закладах. Оскільки на час прийняття зазначеної постанови такої форми соціального забезпечення суддів, як щомісячне довічне грошове утримання в СРСР не існувало, то питання про зарахування періоду перебування на військовій службі до спеціального трудового стажу суддів і про пільгове (кратне) обчислення цього періоду для призначення їм щомісячного довічного грошового утримання у законодавчому порядку врегульовано не було.

Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ „Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства СРСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

У частині 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII „Про військовий обов'язок і військову службу зазначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 57 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII „Про пенсійне забезпечення передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов'язку, а також перебування в партизанських загонах і з'єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення періоду цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям. Згідно зі статтею 171 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці ОСОБА_3, ОСОБА_5, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього СРСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього СРСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік таких держав, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63 „Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та затвердженому нею Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців ОСОБА_3, ОСОБА_5, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього СРСР, проходили в період із квітня 1978 року по грудень 1989 року.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба у ОСОБА_3 та ОСОБА_5, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. У пункті 3 цієї постанови передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним у її пункті 1, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці - участь у бойових діях у воєнний час.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього СРСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що закони і нормативно-правові акти України, які регулюють пільговий порядок обчислення періоду проходження військовослужбовцями за рішенням Уряду колишнього СРСР військової служби в Демократичній Республіці Афганістан для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення пенсій та соціальних виплат, не є рівноцінною заміною відповідного законодавства колишнього СРСР. Тому при вирішенні конкретних спорів з питання застосування пільгового порядку обчислення періоду проходження військової служби суди повинні користуватись як законами і нормативними актами України, так і законодавством колишнього СРСР.

Вирішуючи питання про можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, колегія суддів виходить із того, що визначальною підставою у цьому випадку є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певних категорій для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, щомісячного грошового утримання чи інших соціальних виплат. Основними актами, на підставі яких здійснюється таке регулювання, зокрема, є Закон України „Про військовий обов'язок і військову службу та Указ Президента України „Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і повинна пов'язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне грошове утримання, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена, зокрема: спільною постановою Центрального Комітету КПРС та Ради Міністрів СРСР „Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться в складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім'ям, Законом України „Про пенсійне забезпечення, постановою Кабінету Міністрів України „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб), Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту тощо.

Враховуючи викладене, до актів правового регулювання умов та порядку призначення щомісячного довічного грошового утримання належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

За таких обставин право позивача на зарахування періоду військової служби в Афганістані підлягає пільговому обрахуванню. Так позивач приймав участь у військових діях в Афганістані в період з 01.03.1980 року по 16.11.1981 року, що складає 8 місяців 15 днів, а не 61 місяць 18 днів як стверджує позивач. Таким чином розрахунок пільгового стажу позивача за час перебування в Республіці Афганістан становить 2 роки 1 місяць 14 днів (8 місяців 15 днів х 3). Окрім того, термін стокової служби позивача, за виключенням періоду знаходження в Афганістані, становить 1 рік 3 місяців 8 днів (2 роки 1 місяць 7 днів - 8 місяців 15 днів). Таким чином, загальний стаж військової служби позивача має складати 3 роки 4 місяці 22 дні, а не 2 роки 11 місяців 7 днів, як визначено відповідачем.

Також у відповідності до Указу Президента України № 584/95 від 10.07.1995 року "Щодо додаткових заходів щодо соціального захисту суддів" до стажу позивача, який дає право на відставку із одержанням щомісячного грошового утримання, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, зараховується половина строку навчання у вищих навчальних закладах.

У позивача термін навчання становить 3 роки 10 місяців, а тому зарахуванню підлягає 1 рік 11 місяців.

Окрім того, записами в трудовій книжці позивача підтверджено, що в період з 22.04.1991 року по 05.10.1991 року від перебував на посаді т. в. о. народного судді Шаргородського районного суду, тобто впродовж 6 місяців. Натомість в довідках територіального управління ДСА України у Вінницькій області від 22.12.2010 року зазначено про знаходження позивача на даній посаді лише 1 місяць. Таким чином зарахуванню підлягає 6 місяців роботи на посаді т.в.о. народного судді Шаргородського районного суду.

Таким чином стаж що дає право позивача на отримання довічного грошового утримання становить більше двадцяти років, а тому наявні підстави для призначення позивачу довічного грошового утримання, в чому відповідачем було протиправно відмовлено.

Разом з тим, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Так, підлягають задоволенню вимоги про визнання протиправними та скасування: рішення засідання комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій , оформленого протоколом № 1 від 20.01.2011 року; рішення відповідача, викладеного в протоколі № 396 від 20.01.2011 року; рішення № 396 від 18.02.2011 року, викладеного в формі протоколу.

З урахуванням встановлених судом обставин, частковому задоволенню підлягають вимоги про зобов'язання відповідача зарахувати до стажу позивача, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці періоду військової служби з 16.10.1979 року по 29.02.1980 року, в тому числі періоду проходження строкової військової служби в Демократичній республіці Афганістан з 01.03.1980 року по 16.11.1981 року, що загально складає 3 роки 4 місяці 22 дні, половину строку навчання у вищому навчальному закладі, що становить у позивача 1 рік 11 місяців, а також строку т.в.о. судді Шаргородського районного суду, що становить 6 місяців.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем визначено невірний спосіб захисту, який полягає у зобов'язанні відповідача призначити та виплати позивачу довічне грошове утримання судді у відставці з 22.12.2010 року в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року, а також виплату позивачу заборгованості за минулий час. Так, відповідно до ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначення та виплату довічного грошового утримання судді здійснюється органами пенсійного фонду. З огляду на викладене, суд не може підміняти повноваження даного органу визначаючи відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді з урахування наявного стажу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. ст. 11, 162 КАС України, з метою захисту порушених прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та встановити спосіб захисту порушених прав шляхом зобов'язання відповідача при розгляді та вирішенні заяви від 23.12.2010 року про наявність у нього стажу, що підлягає зарахуванню до стажу, який дає право на призначення довічного грошового утримання судді строку перебування на військовій служби - 3 роки 4 місяці 22 дні, а також половину строку навчання - 1 рік 11 місяців та строк перебування на посаді т.в.о. судді Шаргородського районного суду - 6 місяців.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до ч. 3 ст. 94 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат в сумі 1,70 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. п. 1 ч. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області задовольнити частково .

Постанову Чернівецького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області про визнання протиправною відмови у призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, - скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення засідання комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі, оформлене протоколом № 1 від 20.01.2011 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі, викладене в протоколі № 396 від 20.01.2011 року, рішення № 396 від 18.02.2011 року, викладене в формі протоколу.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі зарахувати до стажу ОСОБА_2, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці періоду військової служби з 16.10.1979 року по 29.02.1980 року, в тому числі періоду проходження строкової військової служби в Демократичній республіці Афганістан з 01.03.1980 року по 16.11.1981 року, що загально складає 3 роки 4 місяці 22 дні, а також половину строку навчання у вищому навчальному закладі, що становить у позивача 1 рік 11 місяців, а також строк перебування на посаді т.в.о. судді Шаргородського районного суду у період з 22.04.1991 року по 05.10.1991 року, який загально становить 6 місяців.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_2 документально підтверджений розмір судових витрат, відповідно до частково задоволених позовних вимог, в розмірі 1,7 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_6

< Список > ОСОБА_7

< Список >

< Список >