Справа № 804/6868/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 р. Справа № 804/6868/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Туренко К.М.
представників позивача Кривошея А.О., Малиша О.В.
представників відповідача Кучеренко І.А., Корінь А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного військового комісаріату до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення від 24.04.2017 року №076, -
24.10.2017 року Дніпропетровський обласний військовий комісаріат звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровського обласного відділення про визнання незаконним та скасування рішення від 24.04.2017 року №076.
В судовому засіданні 09.11.2017 року здійснена заміна відповідача по справі з Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровського обласного відділення на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.
23.11.2017 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про зміну (уточнення) позовних вимог, в якій представник позивача просив:
- визнати незаконним та скасувати абзац 14 розділу 4 та абзац 2 розділу 10 Акту перевірки Відповідача від 05.04.2017р. № 070 щодо порушень частини другої статті 34 Закону України від 23.09.1999 року №1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме неправомірності використання позивачем страхових коштів в сумі 18 726,04 грн. не за їх цільовим призначенням;
- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 24.04.2017р. № 076 щодо неправомірності витрат коштів за цільовим призначенням «Про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності» в частині повернення неправомірно витрачених страхових коштів у розмірі 22 772,19 грн. та нарахування штрафу у розмірі 50% - 11 386,10 грн.;
- при винесенні рішення судові витрати стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Дніпропетровського обласного військового комісаріату;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу 15 (п`ятнадцяти) денного строку з моменту набрання законної сили рішення суду.
За приписами частини першої статті 51 КАС України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.
Відповідно до частини першої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу.
Суд зазначає, що позивач фактично змінює предмет позову на стадії судового розгляду справи по суті.
Враховуючи викладене, суд не вбачає в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування абзацу 14 розділу 4 та абзац 2 розділу 10 Акту перевірки Відповідача від 05.04.2017р. № 070 щодо порушень частини другої статті 34 Закону України від 23.09.1999 року №1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме неправомірності використання позивачем страхових коштів в сумі 18 726,04 грн. не за їх цільовим призначенням, підстав для прийняття зміни предмету позову та вважає за доцільне уточнення адміністративного позову в наведеній частині повернути позивачу.
В обґрунтування позову звернуто увагу на те, що в рішенні відповідача від 24.04.2017 року № 076 зазначено про неправомірне витрачення коштів на сумі 22 772 грн. 19 коп., але позивач вважає, що відповідно до розділу 4 акту перевірки від 05.04.2017 року № 070, змістом порушення на яке посилається головний спеціаліст контрольно-ревізійного відділу ОСОБА_1 , є спрямування коштів не за їх цільовим призначенням на суму 18 726 грн. 04 коп.
Зазначено, що в розділі 4 акту перевірки страхові кошти, які зараховані на окремий поточний рахунок, були нараховані та сплачені особам, які заявлені в заяві - розрахунку. Зауважено, що інших дій щодо використання даних коштів, на які посилається представник відповідача, а саме відповідно до частини 2 статті 34 Закону України № 1105, позивачем вчинено не було, а саме: не спрямовано на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону, кошти не перераховувались.
З посиланням на ст. 119 Бюджетного Кодексу України, якою визначено поняття неправомірності використання коштів, позивачем зауважено, що фінансування за рахунок бюджетних коштів видатків, взагалі не передбачено видатковими статтями затвердженого бюджету, або ж фінансування одних видаткових статей за рахунок інших. Тому , на думку позивача, відсутні порушення Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом статті 119 Бюджетного кодексу України.
Позивач також вважає, що утримання податку з фізичних осіб не являється неправомірним витрачанням коштів, а відноситься до виду оподаткування доходів з фізичних осіб, та повинно повертатися фізичній особі, з якої утримано такий податок, за рахунок податків, які утримує Дніпропетровський ОВК з фізичних осіб.
Представники позивача у судовому засіданні підтримали адміністративний позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просили його задовольнити.
Представники Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області проти адміністративного позову Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання незаконним та скасування Рішення № 076 від 24.04.2017 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності заперечували. Зазначили про необґрунтованість та невідповідність позовних вимог фактичним обставинам справи. До суду надали письмові заперечення.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Перевіркою встановлено, що в порушення частини другої статті 34 Закону №1105 страхові кошти Фонду в сумі 18 726,04 грн., які надійшли від Шевченківської (до 01.09.2016
- Бабушкінської) районної виконавчої дирекції обласного відділення Фонду, за місцем реєстрації як страхувальника, для надання матеріального забезпечення застрахованим особам - допомоги по вагітності та пологах, позивачем використано для сплати податку на доходи фізичних осіб - 15 810,41 грн. та військового збору у сумі 2 915,63 грн.
Позивач не погодився з порушеннями, викладеними в акті перевірки та 14.04.2017 року за вих. № 6/3/137 направив відповідачу заперечення до акту перевірки від 05.04.2017 року.
27 квітня 2017 року від Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надійшло рішення № 076 від 24.04.2017 року щодо усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування та застосування до Дніпропетровського обласного військового комісаріату фінансових санкцій в таких розмірах:
- неправомірні витрати - 22 772 грн. 19 коп. (після 01.01.2015 року);
- штраф у розмірі 50% - 11 386 грн. 10 коп. (22 772,19*50%). Всього - 34 158 грн. 29 коп.
Не погодившись з рішенням відповідача від 24.04.2017 року № 076 щодо усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування та застосування до Дніпропетровського обласного військового комісаріату фінансових санкцій, позивачем згідно вимог Постанови правління фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 року № 29 Про затвердження Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, 10.05.2017 року за вих. № 6/3/174 підготовлено та направлено скаргу до відповідача.
30 травня 2017 року від Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позивачем отримано рішення № 02 про результати розгляду скарги (від 23.05.2017 року вих. №07-07- 2036), у якому було відмовлено у задоволенні скарги щодо внесення зміни до рішення від 24.04.2017 року №076.
Позивач не погоджується із рішенням від 24.04.2017 року №076, у зв`язку з чим, звернувся до суду за захистом порушеного, на його думку, права.
З 01 січня 2015 року відносини між позивачем і відповідачем регулюються Законом України від 23.09.1999 №1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105).
Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону 1105, реорганізацією шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності утворено Фонд соціального страхування України.
Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.
З 1 серпня 2017 року усі функції та завдання, визначені Законом №1105, забезпечуються Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, яке є правонаступником Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровського обласного відділення.
Згідно з частиною другою статті 34 Закону №1105 страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ.
Відповідно до пп.163.1.1. п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включаються доходи, перелік яких визначено підпунктами 164.2.1 - 164.2.20 пункту 164.2 статті 164.
Статтею 165 Податкового кодексу України визначені доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Підпунктом 165.1.1 пункту 165.1 визначено, що сума допомоги по вагітності та пологах, яку отримує платник податку з Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування, не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків.
Підпунктом 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.
Таким чином, сума допомоги по вагітності та пологах, яку отримує платник податку з фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 та підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та не оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором.
Листом Державної фіскальної служби від 15.04.2016 №3941/П/99-99-17-03-03-14, долученого до матеріалів справи, підтверджено застосування відповідних норм Податкового кодексу України.
Суд не приймає до уваги посилання позивача в обґрунтування своїх дій на статтю 119 «Нецільове використання бюджетних коштів» Бюджетного кодексу України, оскільки відповідно до частини 4 статті 4 Закону №1105 кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.
Статтею 11 Закону №1105 визначені джерела формування коштів Фонду соціального страхування України та їх використання. Відповідно до частини 1 цієї статті джерелами формування коштів Фонду є:
- страхові внески страхувальників та застрахованих осіб;
- суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону, інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, штрафів за недотримання законодавства про соціальне страхування, а також суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за такі порушення;
- суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням;
- доходи від розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду;
- капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;
- доходи від реалізації майна, придбаного за рахунок коштів Фонду;
- добровільні внески та інші надходження відповідно до закону.
Згідно з частиною 2 статті 11 Закону №1105 кошти Фонду використовуються на:
- виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом;
- фінансування витрат на утримання та забезпечення діяльності Фонду, його робочих органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, розвиток та функціонування інформаційно-аналітичних систем Фонду;
- формування резерву коштів Фонду.
Окрім цього, під час судового розгляду справи позивачем не доведено свою позицію стосовно неправомірних витрат в сумі 4046,15 грн., в тому числі:
- 1031,35 грн. - по шести листках непрацездатності, використаних в порушення вимог частини 1 статті 24 Закону №1105 через невірно визначений страховий стаж для нарахування матеріального забезпечення;
- 150,69 грн. - по одному листку непрацездатності, використаних в порушення вимог частини 2 статті 22, частини 2 статті 33 Закону №1105, пунктів 2, 3 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 із змінами та доповненнями, в редакції з 04.07.2015 (далі - Порядок №1266), у зв`язку з невірним визначенням кількості календарних днів, що підлягають оплаті (надлишково сплачено 3 дні з 14.11. по 16.11.2016), а також при розрахунку середньоденної заробітної плати невірно визначеною кількістю календарних днів зайнятості у розрахунковому періоді (не виключені календарні дні, не відпрацьовані з поважних причин, - тимчасова непрацездатність). Крім цього в місяцях розрахункового періоду (листопад-грудень 2015) не взято до розрахунку суми нарахованої разової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (листопад) та нараховані суми за дні відпустки (грудень);
- 276,97 грн. - по одному листку непрацездатності, використаних в порушення вимог статті 24, частини 2 статті 33 Закону №1105, пунктів 3, 25 Порядку №1266 (у редакції з 04.07.2015), через невірно визначений розрахунковий період для обчислення середньоденної заробітної плати (включено місяць прийняття на роботу, не відпрацьований з першого по перше число), невірно визначення кількості календарних днів зайнятості у розрахунковому періоді (не виключені календарні дні, не відпрацьовані з поважних причин, - тимчасова непрацездатність). Крім цього у розрахунковому періоді (січень 2016) не взято до розрахунку нараховані суми за дні відпустки та невірно визначено страховий стаж для нарахування матеріального забезпечення (замість 70 нараховано 100%);
- 9,75 грн. - по одному листку непрацездатності, використаних в порушення частини 2 статті 33 Закону №1105, пункту 25 Порядку №1266 (у редакції з 04.07.2015), у зв`язку з невірно визначеним розрахунковим періодом для обчислення середньоденної заробітної плати (включено місяць настання страхового випадку);
- 200,58 грн. - по одному листку непрацездатності, використаних в порушення вимог статті 24, частини 2 статті 33 Закону №1105, пунктів 3, 25 Порядку №1266 (у редакції з 04.07.2015), через невірно визначений розрахунковий період для обчислення середньоденної заробітної плати (включено місяць прийняття на роботу, не відпрацьований з першого по перше число), невірно визначену кількість календарних днів зайнятості у розрахунковому періоді (не виключені календарні дні, не відпрацьовані з поважних причин, - тимчасова непрацездатність), та невірно визначений страховий стаж для нарахування матеріального забезпечення (нараховано 100%, необхідно - 70%);
- 2069,13 грн. - по чотирьох листках непрацездатності, в порушення вимог статті 24, частини 2 статті 33 Закону №1105, пункту 3 Порядку №1266 (у редакції з 04.07.2015), для обчислення середньоденної заробітної плати у розрахунковому періоді (серпень ОСОБА_2 , грудень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , листопад ОСОБА_5 ) не взято до розрахунку нараховані суми за дні відпустки ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ), разова матеріальна допомога на оздоровлення ( ОСОБА_4 ) та невірно визначено страховий стаж для нарахування матеріального забезпечення ( ОСОБА_2 , ОСОБА_5 - нараховано 100%, необхідно - 60%, ОСОБА_3 - нараховано 80%, необхідно - 60%, ОСОБА_4 - нараховано 60%, необхідно - 50%);
- 250,44 грн. - по одному листку непрацездатності, використаних в порушення вимог частини 4 статті 22, частини 1 статті 31 Закону №1105 та пункту 3.2. "Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за №1005/6196 (далі - Інструкція №455), призначено, нараховано та виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворим членом сім`ї (дитина 06.05.2000), більш як за 3 календарні дні при відсутності рішення лікувально-лікарської комісії (ЛКК) та підпису головного лікаря;
- 57,24 грн. - по двох листках непрацездатності, використаних в порушення вимог частини 2статті 33 Закону України №1105, пункту 5 Порядку №1266 (у редакції з 04.07.2015), у зв`язку з невірним визначенням середньої заробітної плати у випадку, якщо перед настанням страхового випадку застрахована особа має страховий стаж менше шести місяців, середня заробітна плата розрахована шляхом ділення мінімальної заробітної плати, встановленої на дату настання страхового випадку на кількість календарних днів-31, а необхідно - шляхом ділення мінімальної заробітної плати, встановленої на дату настання страхового випадку на середньомісячну кількість календарних днів (30,44).
В судовому засіданні 09.11.2017 року представники позивача визнали факт неправомірного використаних коштів в сумі 4046,15 грн.
Відповідно до частин 5, 6 статті 15 Закону №1105 роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду. У разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.
Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого Рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності № 076 від 24.04.2017 року на загальну суму 34 158,29 грн., в тому числі: неправомірні витрати - 22 772,19 грн., штраф (50%) - 11 386,10 грн.
Вирішуючи даний спір, суд, керуючись частиною третьою статті 2 КАСУ, зобов`язаний перевірити рішення суб`єктів владних повноважень, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Цей процесуальний обов`язок відповідачем дотриманий.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 24.04.2017 року №076, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законодавством України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дніпропетровського обласного військового комісаріату до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення від 24.04.2017 року №076 задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складений 28 листопада 2017 року.

Суддя В.В. Кальник