Справа № 2а-2491/10/2470
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Київ К/9991/44431/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Загороднього А.Ф.,
Рецебуринського Ю.Й., -
провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Чернівецького міського центру зайнятості до Відкритого акціонерного товариства «Денисівка» про стягнення страхових внесків, за касаційною скаргою Чернівецького міського центру зайнятості на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У липні 2010 року Чернівецький міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Денисівка» на свою користь прострочені страхові внески у сумі 5955 гривень.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Чернівецький міський центр зайнятості, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року і прийняти нове судове рішення.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Денисівка» з 1 березня 1998 року є платником страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

В порушення вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 2 березня 2000 року № 1533-III Відкрите акціонерне товариство «Денисівка» своєчасно не сплачувало страхові внески, що підтверджується актом перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття від 30 січня 2003 року № 11, яка проводилася за період з 1 жовтня 2001 року по 31 грудня 2002 року. Згідно цього акту заборгованість у відповідача по страхових внесках складає 5955 гривень.

На день звернення до суду з даним позовом Відкритим акціонерним товариством «Денисівка» зазначена заборгованість не погашена.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 25 січня 2002 року по справі № 2/21/б було порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Денисівка».

Ухвалою цього ж суду від 14 лютого 2002 року введено процедуру санації боржника Відкритого акціонерного товариства «Денисівка», призначено керуючого санацією і розпорядника майна товариства, яких зобов'язано зробити повідомлення в офіційному друкованому органі та друкованому органі місцевого самоврядування про порушення справи про банкрутство боржника та відкриття процедури санації, розглянути вимоги кредиторів і включити їх в реєстр вимог кредиторів, розпочати процедуру санації. Цією ж ухвалою господарського суду Чернівецької області введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який поширюється на зобов'язання, строки виконання яких настали до подання заяви про порушення справи про банкрутство.

19 та 23 лютого 2002 року було здійснено відповідне оголошення в друкованому органі.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 24 травня 2002 року затверджено реєстр вимог кредиторів до боржника, відповідно до якого Чернівецький міський центр зайнятості не являється кредитором Відкритого акціонерного товариства «Денисівка».

Листом Відкритого акціонерного товариства «Денисівка» від 12 липня 2002 року № 06-295 позивача було повідомлено про порушення справи про банкрутство цього товариства, введення процедури санації та накладення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до абзацу шостого статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (у редакції, чинній на час порушення справи про банкрутство відповідача, введення процедури санації та накладення мораторію на задоволення вимог кредиторів, затвердження реєстру вимог кредиторів до боржника; далі - Закон № 2343-XII) кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості по заробітній платі працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з абзацом двадцять четвертим вказаної статті мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Частиною 5 статті 11 Закону № 2343-XII визначено, що з метою виявлення всіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника суддя у підготовчому засіданні виносить ухвалу, якою зобов'язує заявника подати до офіційних друкованих органів у десятиденний строк за його рахунок оголошення про порушення справи про банкрутство.

За частиною 15 зазначеної вище статті після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Відповідно до вимог частини 1 статті 14 Закону № 2343-XII кредитори у місячний строк з дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство подають в арбітражний суд письмові заяви про грошові вимоги до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику. Боржник разом з розпорядником майна в результаті розгляду цих вимог визнає їх або заперечує, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і арбітражний суд. Визнані боржником грошові вимоги включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, вимоги щодо сплати страхових внесків виникли до дати порушення провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Денисівка», а у місячний строк з дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство позивач не подав до господарського суду письмову заяву про визнання та включення їх до реєстру вимог кредиторів, від обов'язку чого він не звільняється.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 24 травня 2002 року затверджено реєстр вимог кредиторів до боржника, відповідно до якого Чернівецький міський центр зайнятості не являється кредитором Відкритого акціонерного товариства «Денисівка».

Заявлення вимог конкурсних кредиторів після закінчення строку, встановленого для їх подання, або незаявлення їх взагалі, тягне наслідки, передбачені частиною 2 статті 14 Закону № 2343-XII (у редакції Закону від 7 березня 2002 року № 3088-III), відповідно до якої вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, а зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Оскільки заборгованість у сумі 5955 гривень виникла до порушення провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Денисівка», не була включена до реєстру вимог кредиторів, то суди першої та апеляційної інстанцій правильно виходили з того, що така заборгованість відповідно до норм частини 2 статті 14 Закону № 2343-XII вважається погашеною та не підлягає стягненню.

Суди вірно визнали безпідставними доводи позивача про те, що позов слід задовольнити у зв'язку із тим, що строк давності щодо вимог про стягнення страхових внесків не застосовується, врахувавши, що в даному випадку підлягають до застосування спеціальні норми, які регулюють питання стягнення боргу в разі порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Чернівецького міського центру зайнятості.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Чернівецького міського центру зайнятості - залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у справі за позовом Чернівецького міського центру зайнятості до Відкритого акціонерного товариства «Денисівка» про стягнення страхових внесків - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Загородній А.Ф.

Рецебуринський Ю.Й.