Справа № 235/2482/17
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Величко О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року справа №235/2482/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2017 р. у справі № 235/2482/17 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя, треті особи - Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області , Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25.05.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплатити ОСОБА_3 25 відсотків призначеної пенсії за минулий час, починаючи з 04.08.2014 року до дня предявлення позову (а.с. 1-4).

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2017 року у справі № 235/2482/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що з 04.08.2014 року її чоловіку припинено виплату 25 відсотків призначеної пенсії, що підтверджується випискою по картковому рахунку.

14.11.2016 року ОСОБА_2 звернулась до УПФУ в Старобешівському районі (Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя) із заявою про виплату пенсії з дати її припинення.

09.12.2017 року було отримано лист, з якого вбачається, що її чоловік на обліку в управлінні не перебуває, за переведенням пенсії не звертався. Відповідач посилається на абз. 4 п. 1.5 Постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1.

Вказує на те, що невиплата йому пенсії є порушенням ст. 46 Конституції України, оскільки держава зобовязана гарантувати право на одержання пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій вона призначена, пос. Новий Світ Старобешевського району Донецької області є тимчасово окупованою територією.

Представник відповідача засобами електронного звязку надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є опікуном ОСОБА_3 ( а.с. 5,10,11).

З 04.08.2014 року ОСОБА_3 припинена виплата 25 відсотків призначеної пенсії.

На підставі зазначеного позивач звернулась до відповідача та отримала відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_3 на обліку в управлінні не перебуває, за переведенням пенсії не звертався. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується за місцем фактичного проживання пенсіонера. У разі зміни місця проживання відповідно до абз. 4 п. 1.5 Постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1 позивачу потрібно надати заяву на запит пенсійної справи за новим місцем проживання (реєстрації) (а.с. 9).

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, :

1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина;

6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки;

12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні, право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь - якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 4 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1-3 статті 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» під час перебування пенсіонера на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі) йому виплачується 25 відсотків призначеної пенсії. У випадках, якщо розмір його пенсії перевищує вартість утримання, виплачується різниця між пенсією і вартістю утримання, але не менше 25 відсотків призначеної пенсії.

Якщо у пенсіонера, який перебуває у відповідній установі (закладі) на повному державному утриманні, є непрацездатні члени сім'ї, зазначені в частині другій статті 36 цього Закону, які перебувають на його утриманні, пенсія виплачується в такому порядку: 25 відсотків пенсії - самому пенсіонерові, а інша частина пенсії, але не більш як 50 відсотків призначеного розміру пенсії - зазначеним членам сім'ї.

Частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії пенсіонеру та членам його сім'ї, перераховується до установи (закладу), де пенсіонер перебуває на повному державному утриманні, за його особистою заявою.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року № 269 затверджено Порядок перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання (далі - Порядок № 269).

Згідно пункту 2 вказаного Порядку адміністрація установи надсилає у триденний строк після взяття особи на повне державне утримання органам Пенсійного фонду України або органам праці та соціального захисту населення за місцем перебування особи у них на обліку та за місцезнаходженням установи відповідне повідомлення: 1) письмову заяву особи або законного представника про перерахування установі різниці; 2) довідку про зарахування особи на повне державне утримання; 3) довідку про вартість утримання особи в установі.

Орган Пенсійного фонду України або структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за місцем перебування у них особи на обліку (отримання допомоги, пенсії) надсилає в десятиденний строк після надходження від установи повідомлення про взяття особи на повне державне утримання органу Пенсійного фонду України або структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцезнаходженням установи пенсійну (особову) справу такої особи.

На підставі документів, що надійшли, органом Пенсійного фонду України за місцезнаходженням установи видається - розпорядження з визначенням суми, яку необхідно виплатити особі і непрацездатним членам її сім'ї згідно з частинами першою, другою і абзацом другим частини четвертої статті 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , і суми, яку необхідно перерахувати установі згідно з частинами третьою і четвертою статті 48 зазначеного Закону .

Після видачі зазначених розпоряджень орган Пенсійного фонду України або орган праці та соціального захисту населення робить відповідний запис у пенсійній (особовій) справі особи і до 20 числа місяця, за який проводиться виплата, перераховує кошти установі.

Перерахування коштів установі починається з 1 числа наступного місяця і здійснюється на підставі платіжних доручень, до яких додається список осіб, що подали заяви про таке перерахування, за формою згідно з додатком.

Якщо зазначена заява відкликається, перерахування коштів установі припиняється з 1 числа наступного місяця.

У разі зміни в установленому порядку розміру пенсії або державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам проводиться перерахунок сум, які необхідно виплатити особі та перерахувати установі.

Адміністрація установи відкриває в органах Казначейства, що здійснюють її фінансове обслуговування, спеціальні реєстраційні рахунки для зарахування коштів відповідно до частин третьої і четвертої статті 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або частин другої і четвертої статті 13 Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", про що повідомляє органу Пенсійного фонду України або органу праці та соціального захисту населення за місцезнаходженням установи.

Таким чином, необхідною умовою отримання 25 відсотків призначеної пенсії пенсіонеру необхідно перебувати на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі).

При цьому, після зазначеної вище процедури, що передбачена Порядком 269 орган Пенсійного фонду України видає розпорядження з визначенням суми, яку необхідно виплатити особі.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Згідно із Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На теперішній час антитерористична операція в Україні триває.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» з подальшими змінами розпорядженнями КМУ № 1276 р від 02.12.2015 року в Старобешівському районі органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Статтею 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (далі - Закон № 1706) передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частинами 1-2 ст. 7 Закону № 1706 для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно ч. 1 ст. 4 Закону № 1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статтею 4-1 Закону № 1706 передбачено, що єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Згідно ч. 1 статті 5 Закону № 1706 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей.

07 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської області (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Проте, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2015 року, визнаний незаконним та нечинним з моменту прийняття пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595.

Зокрема, в мотивувальній частини ухвали Вищого адміністративного суду у справі № К/800/19498, К/800/19418, зазначено: «Системний аналіз вказаних норм Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перевірка законності постанови № 595 в частині затвердження пункту 2 Тимчасового порядку, дає підстави для висновку про те, що, зупиняючи видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, Кабінет Міністрів України порушив їхні приписи як щодо наявності повноважень на прийняття такого рішення, так і щодо звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, рівності громадян перед законом, виплати пенсії, інших видів соціальних виплат та допомоги на рівні не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 8 «Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 визначено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846.

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 у разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява про призначення пенсії подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників (далі - законні представники) за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п. 4.3 Порядку № 22-1).

Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (п. 2.8 зазначеного Порядку).

Відповідно до п.4.8 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера.

Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

За правилами п.4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше пяти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

При цьому згідно абз.4 п.1.5 Порядку № 22-1 заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Заяву до органу, що призначає пенсію, про запит пенсійної справи особи, яка потребує опіки (піклування), якій опікуна (піклувальника) не призначено і яка перебуває на довготривалому лікуванні у закладі охорони здоров'я, подає адміністрація цього закладу.

Відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документiв для призначення (перерахунку) пенсiй вiдповiдно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсiйне страхування» від 07 липня 2014 року № 13-1 заява про переведення з одного виду пенсiї на iнший, про перерахунок пенсiї, про виплату пенсiї у звязку з виїздом на постiйне мiсце проживання за кордон, поновлення виплати пенсiї, про виплату частини пенсiї на непрацездатних членiв сiмї особи, яка перебуває на повному державному утриманнi, про виплату пенсiї за довiренiстю, термiн дiї якої бiльше одного року, через кожний рiк дiї такої довiреностi, подається пенсiонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсiю, за мiсцем перебування на облiку як одержувача пенсiї, а пенсiонерами, якi проживають на територiї Автономної Республiки Крим та м. Севастополя i не отримують пенсiї вiд уповноважених органiв Росiйської Федерацiї, до органу, що призначає пенсiю, визначеного Пенсiйним фондом України. При цьому у заявi про виплату частини пенсiї непрацездатним членам сiмї особи, яка знаходиться на повному державному утриманнi, вказується адреса одержувача цiєї частини пенсiї.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо перебування ОСОБА_3 на повному державному утриманні пос. Новий Світ Старобешівського району Донецької області; про призначення або одержання пенсійних виплат у розмірі 25% опікуну ОСОБА_2 та будь-які докази, що позивач, як опікун свого чоловіка подбала про підтвердження статусу ОСОБА_3 як внутрішньо переміщеної особи, перебування останнього на обліку у відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за відсутності взяття на облік ОСОБА_3 в Управлінні Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Маріуполя у останнього не виникає обовязку щодо розгляду заяви представника позивача про поновлення виплати пенсії.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя, треті особи - Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області , Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2017 р. у справі № 235/2482/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_4