Справа № 2а-33/11/1370
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року справа № 2а-33/11/1370

зал судових засідань № 9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 45504,00грн.

Ухвалою від 22.11.2017 на підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд допустив заміну позивача у справі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова його правонаступником Личаківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (далі Личаківська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області).

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також невжиттям відповідачем заходів щодо погашення вказаного податку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 18.09.2009 Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на імя відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортних засобів марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001року випуску, марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_2, 2002року випуску, марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_3, 2002року випуску, що підтверджується листом Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 09.06.2010 №9/2074.

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні державної реєстрації вказаних транспортних засобів не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується довідками ДПІ у Шевченківському районі м.Львова №28487/19-010 від 06.11.2010, №28486-19-010 від 26.11.2010 та №28485/19-010 від 26.11.2010.

Відповідно до розрахунку ДПІ у Шевченківському районі м.Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації транспортних засобів марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001року випуску, марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_2, 2002року випуску, марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_3, 2002року випуску становить 45504,00грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується довідкою ДПІ у Шевченківському районі м.Львова №28058/17-1 від 24.11.2010.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в сумі 45504,00грн., що є заборгованістю з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обовязкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обовязки та відповідальність платників визначається Законом України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 № 1251-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під податком і збором (обовязковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обовязковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 №1251-ХІІ встановлює обовязок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, обовязок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 №1251-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-ХІІ (чинним на спірний період) (надалі - Закон України №1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону України №1963-ХІІ передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 вказаного Закону є обєктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону України № 1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобовязані предявляти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону України №1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) обєктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Згідно з додатком до листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області від 09.06.2010 №9/2074 ОСОБА_2 18.09.2009 здійснив першу реєстрацію транспортних засобів марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001року випуску, марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_2, 2002року випуску, марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_3, 2002року випуску.

Суд встановив те, що відповідач повинен сплатити 45504,00грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу.

В матеріалах справи наявні листи ДПІ у Шевченківського районі м.Львова від №28487/19-010 від 06.11.2010, №28486-19-010 від 26.11.2010 та №28485/19-010 від 26.11.2010, відповідно до яких кошти по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів від ОСОБА_2 до місцевого бюджету Шевченківського району м.Львова не надходили.

Згідно з ч.5 ст.78 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи місцевого бюджету визнаються зарахованими до місцевого бюджету з дня зарахування відповідно на єдиний казначейський рахунок та рахунки, відкриті в установах банків державного сектору згідно з частиною другою цієї статті, і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Зокрема, відповідач доказів сплати податку з власників транспортних засобів не надала, також не надала доказів зарахування вказаного податку до бюджету.

Також суд звертає увагу на те, що державна реєстрація вищевказаних транспортних засобів на ім`я ОСОБА_2 не скасовані.

Суд також встановив, що ОСОБА_2 звертався до суду з позовом до УДАІ ГУМВС України у Львівській області про скасування державної реєстрації транспортних засобів на своє імя.

Ухвалою суду від 06.11.2013 у справі №2а-2303/11/1370 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації транспортних засобів, у звязку з повторною неявкою у судове засідання. Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили 18.09.2014.

На думку суду, вказані обставини свідчать про те, що відповідачем у вказаній справі не заперечується факт державної реєстрації транспортних засобів марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001року випуску, марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_2, 2002року випуску, марки Volkswagen Тransporter, державний номерний знак НОМЕР_3, 2002року випуску.

Згідно з ч.6 ст.5 вказаного Закону України у разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки.

З огляду на викладені обставини, контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про стягнення з фізичної особи суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та обєктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 45504(сорок пять тисяч пятсот чотири) грн. 00 коп. до бюджету.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Лунь З.І.