Справа № 2270/10142/11
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В.

ОСОБА_2 < Довідник >

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом Славутського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2011 року до Хмельницького окружного адміністративного суду звернувся Славутський міськрайонний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття з адміністративним позовом до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 6642,37 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року позовні вимоги задоволено, у звязку з чим з апелянта стягнуто вказану суму заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року, оскільки вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, недоведеністю обставин викладених в рішенні суду та невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

03.11.2011 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, у яких позивач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року без змін.

У звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року без змін з наступних підстав.

Як зясовано колегією суддів, що ОСОБА_3 17 березня 2009 року звернувся із заявою до Славутського міськрайонного центру зайнятості про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Громадянину ОСОБА_3 надано статус безробітного, з умовами надання статусу безробітного відповідач був ознайомлений, про що свідчать його особисті підписи в заяві про надання статусу безробітного.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 20.02.1992 року по 02.02.2011 року зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Славутської міської ради, як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Колегією суддів також встановлено, що позивачем на адресу ОСОБА_3 направлено претензію № 11-01/975 від 08.07.2011 року про повернення незаконно отриманих виплат з пропозицією сплатити кошти у добровільному порядку у п'ятнадцятиденний термін, проте апелянтом кошти у добровільному порядку не сплачені.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" від 1 березня 1991 року безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. У разі неможливості надати підходящу роботу безробітному може бути запропоновано пройти професійну перепідготовку або підвищити свою кваліфікацію.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу.

Окрім цього, розмір зазначеної допомоги визначається ст. 23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов'язана повідомити про це державну службу зайнятості.

Абз. 1 ч. 3 цієї статті Закону передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 11 березня 2008 року №125/116 у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, що він не займався підприємницькою діяльністю та не отримував від цього жодних доходів, оскільки правомірність надання апелянту статусу безробітного та виплата допомоги по безробіттю повязана не з отриманням (чи неотриманням) доходу від здійснення підприємницької діяльності, а безпосередньо з фактом реєстрації особи як приватного підприємця.

Колегія суддів одночасно погоджується з висновками суду першої інстанції, що особа не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю, якщо вона зареєстрована як приватний підприємець. Фізична особа-підприємець може стати на облік у центрі зайнятості і матиме право на отримання допомоги по безробіттю лише після того як у визначеному законом порядку припинить підприємницьку діяльність.

Юридичний факт припинення підприємницької діяльності, згідно із положеннями Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" потребує підтвердження шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідного запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до частини третьої статті 46 зазначеного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем. Лише після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа матиме право набути в установленому порядку статусу безробітного та отримувати допомогу по безробіттю.

З врахуванням того, що апелянт у період з 20.02.1992 року по 02.02.2011 року був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що отримана ним допомога по безробіттю за період з 17.03.2009 року по 03.10.2010 року в сумі 6642,37 грн., підлягає стягненню як безпідставно отримана.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_4

< Список > ОСОБА_2

< Список >

< Список >