Справа № 357/13777/17
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Київській області , як пенсіонер податкової міліції і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, де позивач обіймав посаду начальника слідчого відділення податкової міліції, позивачу було надано довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за № 10271/Г/10-02-05 від 30.08.2017р., згідно якої відповідно до Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015р. збільшено розмір грошового забезпечення за посадою з якої позивач був звільнений при виході на пенсію. Дану довідку позивач направив відповідачу з заявою про перерахунок пенсії, але листом від 05.10.2017 року відповідач відмовив позивачу здійснювати перерахунок пенсії, зазначивши, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії та норми зазначеної постанови №1013 не поширюються на військовослужбовців та поліцейських. Позивач вважає дану відмову протиправною та просив суд зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції чинній на день призначення пенсії та виникнення права на такий перерахунок, у звязку з підвищенням розміру посадових окладів працюючим службовцям згідно з постановою КМ України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з урахуванням сум збільшеного розміру грошового забезпечення, визначених в довідці Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС від 30.08.2017р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та здійснити відповідні виплати за весь період з дати виникнення права на такий перерахунок, тобто з 01.12.2015 року без обмеження строком, відповідно до ч.3 ст. 51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не направив свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, направили суду письмово викладені заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку на обліку в ГУ ПФУ в Київській області , як пенсіонер податкової міліції і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Встановленим є те, що позивач звернувся за місцем останньої перед виходом на пенсію, роботи та Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області позивачу було надано довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за № 10271/Г/10-02-05 від 30.08.2017р., згідно якої відповідно до Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015р. збільшено розмір грошового забезпечення за посадою начальника слідчого відділення податкової міліції (а.с.10).

Встановлено, що відповідач листом від 05.10.2017 року відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки про складові заробітної плати (а.с.13).

В своїх запереченнях відповідач вказує, що даний лист за № 948/м-01 не є рішенням Головного управління ПФУ в Київської області, однак суд вважає, що оскаржуваний лист - розяснення від 05.10.2017 року не є відповіддю, наданою державним органом відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», а містить в собі ознаки акта індивідуальної дії та є рішенням субєкта владних повноважень, яке породжує правові наслідки - заперечує право позивача на перерахунок пенсії.

Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у строки, передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ч.І ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Дані правовідносини щодо призначення та перерахунку позивачу пенсії регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІ, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. №393»» від 13 лютого 2008 року № 45, постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 р. № 1294 (далі - Постанова № 1294), рішеннями Конституційного суду України та іншими чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до цього Закону, перерахунок раніше призначених відповідно до ЗУ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення Індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова КМУ № 1013 від 09.12.2015), були встановлені відповідні підвищення розмірів посадових окладів з 1 грудня 2015 року.

У звязку з вищевикладеним пунктом 3 Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 було передбачено, що Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Однак, при цьому, постановою Кабінету міністрів від 11.02.2016 року № 77 « Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 і від 09.12.2015 року № 1013» підпункт 3 Постанови КМУ № 1013 викладений в такій редакції: Установити, що: у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців (за винятком військовослужбовців військових прокуратур), осіб рядового і начальницького складу та поліцейських)

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача, яка призначена за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як пенсіонеру податкової поліції.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі «Великода проти України» суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що пенсійний орган, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки за № 10271/Г/10-02-05 від 30.08.2017р., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 11.10.2016 у справі № 484/1671/16-а.

Керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету міністрів від 11.02.2016 року № 77 « Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 і від 09.12.2015 року № 1013», та ст. ст.2,6,9, 17,158-163,167,185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

А у випадках передбачених ч.3 ст.160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2