Справа № 162/930/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11442/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

Позивач- Камінь- Каширське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося в суд з адміністративним позовом до відповідача- відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, в якому просило визнати неправомірними дії та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 53101954 від 27 червня 2017 року.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на її необґрунтованість, постановлення з порушенням норм процесуального права з неповним з'ясуванням обставин справи, покликаючись на те, що причини пропуску строку звернення до суду були поважними у звязку із перебуванням керівника у відпустці та на лікуванні. Крім того, була вакантною посада головного спеціаліста юрисконсульта управління. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову про поновлення строку звернення до суду, а матеріали направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не прибули, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що згідно з вимогами ст.99, 100 КАС України позивач пропустив строк звернення до суду та не навів поважних причин пропуску такого строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Проте право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким як строки давності, обмеження доступу неповнолітніх і осіб, що страждають психічними розладами, тощо (рішення Європейського суду з прав людини у справі З та інші проти Сполученого Королівства).

Відповідно до ч.1,2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ч.2 ст.181 КАС України передбачає, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України Про виконавче провадження рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження позивачем отримано 04 липня 2017 року, разом з тим, з позовом до суду звернулися лише 18 жовтня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду у звязку із перебуванням керівника у відпустці та на лікуванні, і наявністю вакансії на посаду головного спеціаліста юрисконсульта управління.

Колегія суддів вважає, що вказані позивачем обставини не можуть свідчити про поважність пропуску строку звернення до суду, оскільки у випадку перебування керівника у відпустці та на лікуванні є особи, на яких покладено обовязки керівника, а також наявність вакансії на посаду головного спеціаліста юрисконсульта управління не є поважною причиною, оскільки це не єдиний працівник, який може готувати апеляційну скаргу.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи апелянта безпідставними, оскільки такі не спростовують відповідних висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку, правильно і повно встановив обставини справи, наддав належну їм оцінку, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №162/930/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_1