Справа № 750/9461/17
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9461/17
Провадження № 2-а/750/1247/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

02 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської міської ради № 22/VII-23 від 17 серпня 2017 року в частині відмови у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Стрілецькій, орієнтовною площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); зобовязати Чернігівську міську раду повторно на найближчому пленарному засіданні розглянути його заяву щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Стрілецькій у відповідності та в порядку, передбаченому чинним законодавством і прийняти рішення за наслідками її розгляду. Також, позивач просить стягнути з Чернігівської міської ради на його користь 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовано позов тим, що рішенням Чернігівської міської ради № 22/VII-23 від 17 серпня 2017 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Стрілецькій, орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказану відмову позивач вважає незаконною, оскільки така відмова є не мотивована, як це передбачено Земельним кодексом України.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не зявився, подав заперечення на позов, у якому просить розглянути справу без його участі та відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки оскаржуване рішення є мотивованим та відповідає вимогам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що у жовтні 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Стрілецькій в м. Чернігові, орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Листом від 24.10.2016, який підписано начальником Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, позивачу повідомлено про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради з приводу не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.10 га, розташованої по вулиці Стрілецькій в м. Чернігові, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зобовязано Чернігівську міську раду розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.1000 га, розташованої по вулиці Стрілецькій в м. Чернігові, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ухвалити мотивоване рішення по суті порушеного в заяві питання.

28 лютого 2017 року рішенням Чернігівської міської ради № 16/VII-21 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства та ведення садівництва» ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Стрілецькій, орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2017 року у справі № 750/3212/17 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, визнано протиправним та скасовано рішення Чернігівської міської ради № 16/VII-21 від 28.02.2017 року в частині відмови в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Стрілецькій, орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зобовязано Чернігівську міську раду повторно розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Стрілецькій у відповідності та у порядку передбаченому чинним законодавством та прийняти рішення за наслідками її розгляду (а/с 4-5).

Як зазначено представником відповідача у поданому запереченні, з метою виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2017 року у справі № 750/3212/17, на сесії Чернігівської міської ради 17 серпня 2017 року було розглянуто питання надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Стрілецькій, орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Пунктом 33 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам, - учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни та членам сімей загиблих учасників АТО для індивідуального дачного будівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства, індивідуального садівництва, будівництва індивідуальних гаражів та городництва» від 17 серпня 2017 року № 22/VII-23 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Стрілецькій, орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у звязку з тим, що земельна ділянка розташована в охоронній археологічній зоні № 2. При цьому, відповідач керувався ст. 34 Закону «Про охорону культурної спадщини», ст. 53 Земельного кодексу України (а/с 7).

Також, відповідачем зазначено, що при прийнятті рішення від 17 серпня 2017 року відповідач керувався листом Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 08.08.2017 № 15-1950/8.

Так, у листі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 08.08.2017 № 15-1950/8 щодо можливості відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Стрілецька в м. Чернігові зазначено, що дана земельна ділянка розташована на території памятки археології поселення «Стрижень-1», ІІ-І тис. до н.е., ІІІ-V, ХІ-ХІІІ ст. охоронний № 3709 (розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 28.12.1998 № 856), в охоронній археологічній зоні № 2 (рішення 16 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 28.12.2011). Згідно із ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ст. 53 Земельного кодексу України, земельні ділянки під памятками археології відносяться до земель історико-культурного призначення. Відповідно до ч. 2 і 5 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», памятки археології є державною власністю і не підлягають приватизації. Будь-які земляні роботи на зазначеній земельній ділянці без проведення охоронних археологічних досліджень заборонені (а/с 21).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Згідно ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частина 3 статті 123 Земельного кодексу України визначає, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановлених законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобовязує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

А тому, у разі звернення особи із заявою в порядку ст. 118 Земельного кодексу України до міської ради про виділення земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту земельної документації, заява має бути розглянута міською радою виключно на пленарному засіданні та, за результатами розгляду заяви, має бути прийнято відповідне рішення. При цьому, рішення про відмову у задоволенні клопотання згідно наданими громадянами документами повинно бути мотивоване, із зазначенням підстав для такої відмови.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, відповідно до частин першої, третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, оскільки у оскаржуваному позивачем рішенні наявні підстави для відмови позивачу в задоволенні його заяви передбачені ст. 118, 123 Земельного кодексу України, рішення відповідача є мотивованим, враховуючи, що земельна ділянка розташована на території памятки археології поселення «Стрижень-1», в охоронній археологічній зоні № 2, тобто, відповідачем розглянуто заяву позивача у спосіб та у порядку, що передбачені чинним законодавством України та прийнято мотивоване рішення компетентним органом, а тому суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: