Справа № 334/1058/17
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.11.2017
Справа № 334/1058/17
Провадження № 2-а/334/273/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта ОСОБА_2, третя особа : Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому вказує, що 05.02.2017 року о 11 год. 20 хв., керуючи автомобілем "Mercedes-Benz" Sprinter 312D, тимчасовий номерний знак НОМЕР_1, по вул. Хортицьке шосе, буд. 1 у м.Запоріжжя, він був зупинений поліцейським, який звинуватив його в порушенні п. 9.2 (б) ПДР України, тобто за те, що він здійснюючи поворот не подав сигнал покажчиками повороту відповідного напрямку, про що виніс та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, з наступних підстав.

Під час керування автомобілем "Mercedes-Benz" Sprinter 312D, тимчасовий номерний знак НОМЕР_1, по вул. Хортицьке шосе, буд. 1 у м.Запоріжжя він не порушував Правил дорожнього руху України.

При винесені постанови, поліцейським не було складено протокол про адміністративне правопорушення та не надано доказів правопорушення, не роз'яснено його права, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 не надав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Просить визнати дії поліцейського 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта ОСОБА_2 щодо складання постанови про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст.122 ч.2 КУпАП, незаконними та скасувати її.

В подальшому позивач надав до суду додаткові пояснення до позову, вважає, що його процесуальні права було грубо порушено.

Позивач в судове засідання не з`явився, наддав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення на позов та просив долучити до матеріалів справи DVD диск з відео фіксацією правопорушення.

З письмових пояснень вбачається, що з даною позовною заявою Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції не згодне, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає розгляду судом і задоволенню.

Так, 05.02.2017, на маршруті патрулювання інспектором роти №1 батальйону № 4 УПП в м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 було візуально виявлено автомобіль "Mercedes-Benz" Sprinter 312D, тимчасовий номерний знак НОМЕР_1, який на перехресті пр. Ювілейний та вул. Задніпровського, здійснюючи поворот не подав сигнал покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги правил 9.2 (б) Правил дорожнього руху України в якому наголошується : Сигнали світлофора мають такі значення:

Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Зупинивши автомобіль позивача та в вийшовши зі службового автомобіля "Toyota Prius", підійшовши до транспортного засобу за кермом якого знаходився позивач, представившись згідно ч.3 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", була наголошена причина звернення, а саме те що водій порушив вимоги Правил дорожнього руху України.

Оскільки згідно ч.1, п.2, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" були підстави для перевірки документів особи, а саме: Поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчуюсь особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках

-якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та керуючись п. 2.4. "а" Правил дорожнього руху України в якому наголошується наступне: "На вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись, а також пред'явити документи, зазначені в пункті 2.1, а саме:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

в) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також є хибним твердження позивача, що інспектор повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, замість постанови у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки згідно ст. 258 КУпАП, а саме ч.2, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також як зазначено в ч.5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі.

Крім того, твердження Позивача про начебто порушення його прав унаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та порушення тим самим вимог ст. 276 КУпАП, оскільки, на думку ОСОБА_1 таким місцем є місце знаходження органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, тобто Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Так ст. 276 КУпАП, а саме ч.1 встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Ніяких посилань на місце знаходження органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративне правопорушення вона не містить.

З урахуванням Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вважаємо за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, інспектор роти №1 батальйону №4 УПП в м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 є посадовою особою Національної поліції України, до повноважень якої належить розгляд справ про адміністративні правопорушення, він знаходився за місцем вчинення правопорушення та накладання адміністративного стягнення на правопорушника може бути здійснено безпосередньо на місці його вчинення.

Окремо вважаємо що інспектор Башлай Р.О. діяв у межах Закону України "Про національну поліцію", а саме виконував поставлене на нього завдання відповідно до Статті 2 Завдання поліції - завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1)забезпечення публічної безпеки і порядку;

2)охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3)протидії злочинності;

4)надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Дотримувався при здійсненні охорони громадського порядку у м. Запоріжжі принципів верховенство права, дотримання прав і свобод людини, Законності, відкритість та прозорість, політична нейтральність, взаємодія з населенням на засадах партнерства, безперервності. Під час несення служби інспектор Башлай Р.О.:

1)неухильно дотримувався положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконував свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважав і не порушував прав і свобод людини;

Відповідно до повноважень поліцейського, інспектор Башлай Р.О.:

3дійснював превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

Виявляв причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживав у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

Вживав заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняв виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

Вживав заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

3дійснював своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Регулював дорожній рух та здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

При розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та під час прийняття рішення по справі інспектор Башлай Р.О. як суб'єкт владних повноважень діяв:

-у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - за змістом цей критерій випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього інспектор Башлай Р.О. ретельно зібрав і дослідив матеріали, що мають доказове значення у справі.

-неупереджено - цей критерій-принцип зобов'язував суб'єкта владних повноважень не мати упередженого ставлення до особи у своїх рішеннях та діях. Упереджено ставитися означає бути прихильним до особи чи навпаки поводитися з нею дискримінаційно через особисту симпатію чи антипатію або через власний інтерес у справі (фінансовий, родинний тощо), соціальний (корпоративний) інтерес, пов'язаний із належністю до певної спільноти, професії тощо.

-добросовісно цей критерій-принцип вимагає від суб'єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеній законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

-розсудливо, тобто рішення та дії суб'єкта владних повноважень були відповідно до здорового глузду та обов'язків, покладених на нього законом.

-з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, - метою цього критерію-принципу є запобігання та усунення несправедливої (безпідставної) дискримінації.

-пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення (дії), цей критерій відображає принцип пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийняті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що:

- здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, яких заплановано досягти:

-якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження мають бути виправдані необхідністю досягнення важливіших цілей;

-несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії;

-для досягнення суспільно корисних цілей необхідно обирати найменш «шкідливі» засоби.

-з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, цей критерій випливає з принципу гласності прийняття рішень. Суб'єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб'єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо. Принцип гласності включає право особи на допомогу з боку суб'єкта владних повноважень у вигляді роз'яснення її прав, процедур тощо, а також право на захист, право мати представника, право знати про рішення, прийняте суб'єктом владних повноважень.

-своєчасно, тобто протягом розумного строку - цей критерій-принцип означає не лише необхідність дотримання часових рамок, що визначені у нормативно-правових актах, а й ухвалення рішення або вчинення дії протягом розумного строку, без невиправданого для конкретної ситуації зволікання. Тривалість розумного строку залежить від складності певного питання, нагальності його вирішення, кількості людей, залучених до справи, їхньої поведінки тощо.

Враховуючи вчинення Позивачем порушення Правил дорожнього руху, вислухавши заяви та пояснення Позивача, було наголошено, що вони не відповідають дійсності і позивач вчиняє спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення.

З огляду на викладене вважає, що оскаржувана позивачем постанова серія АР № 727692 від 05.02.2017 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно нього винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає. У матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення, відносно неї, наявні докази скоєння цього правопорушення, які повністю підтверджують вину ОСОБА_1 та оскільки вона була винесена з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 2.76, 283, 285 КУпАП.

Просив у задоволення позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 727692 від 05.02.2017 року складеної поліцейським Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., оскільки 05.02.2017 року о 10 год. 30 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Mercedes-Benz" Sprinter 312D, тимчасовий номерний знак НОМЕР_1, на перехресті пр.Ювілейний та вул. Зестафонська у м.Запоріжжя, здійснюючи поворот не подав сигнал покажчиками повороту, чим порушив вимоги п.9.2 (б) Правил дорожнього руху України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено главою 22 КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України обов'язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.9.2. (б) ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку : перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за наявності події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Судом, при перегляді відеозапису, наданого працівником поліції встановлено, що водій транспортного засобу "Mercedes-Benz" Sprinter 312D, тимчасовий номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 здійснюючи поворот не подав сигнал покажчиками повороту. ОСОБА_4 було роз`яснено його права передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення. Будь-яких клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, належним доказом у даній справі, що підтверджує винність та подію адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є відеозапис фіксації правопорушення з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.9.2 (б) ПДР України, тобто здійснюючи поворот не подав сигнал покажчиками повороту.

Вказані докази по справі зібрані поліцейським ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку, та спростовують доводи позивача.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчиненні правопорушення. У випадках передбачених ч.1 та ч.2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього кодексу.

Стаття 276 ч.1 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Твердження позивача про те, що інспектор поліції повинен був скласти протокол та розглянути справу за місцем знаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто за адресою Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції - м.Запоріжжя вул. Перемоги, буд. 96, є хибним.

Суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута повно, всебічно та обєктивно, відповідно до вимог статей 276, 278, 280 КУпАП, а винесена по даній справі постанова відповідає вимогам статей 283, 284, 285 КУпАП.

Сума накладеного на нього штрафу відповідає санкції ст.122 ч.2 КУпАП і накладена з урахуванням вимог статей 27, 33, 34, 35, 280 КУпАП.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Ст. 70 КАС України передбачає, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, відсутні підстави для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 259, 265, 287, 288, 289 КУпАП України, п. 9.2 (б) ПДР України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта ОСОБА_2, третя особа : Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР № 727692 від 05.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1, за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Ісаков Д. О.