Справа № 446/1904/16-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10622/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Камянка-Бузького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Камянка-Бузького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок підвищення до пенсії, як реабілітованій особі, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Камянка-Бузького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі ОУПФ, ПФУ відповідно) в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.44), просив: визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому надбавки до пенсії, як реабілітованій особі в розмірі передбаченому п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), починаючи з 25.04.2016 з врахуванням виплачених сум; зобовязати ОУПФ проводити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст.77 Закону №1788-XII в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон повязує зміну чи припинення таких виплат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він отримує пенсію за віком без урахуванням підвищення до пенсії як член сім'ї громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, розмір якого встановлений п. «г» ст.77 Закону №1788-XII.

Постановою Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року у справі №446/1904/16а позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі зазначає, що у позивача відсутні документи, що підтверджують факт примусового переселення, тому підстав для встановлення до пенсії підвищення передбаченого п. «г» ст.77 Закону №1788-XII немає.

Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставин справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи та нормами чинного законодавства підтверджується право позивача на виплату підвищення до пенсії, як члена сімї, якого було примусово переселено, у розмірі, передбаченому п. «г» ст.77 Закону №1788-XII, із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону №1058-IV.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 має статус реабілітованої особи та право на пільги передбачені Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» (далі Закон №962-XII), що підтверджується копією посвідчення від 23.02.2012 №11/22 (а.с.8).

Починаючи з 02.06.2013 позивач перебуває на обліку в ОУПФ та отримує пенсію по віку згідно Закону №1058-IV.

Однак, при призначенні йому пенсії відповідачем не було враховано та здійснено підвищення до пенсії передбачене п. «г» ст.77 Закону №1788-XII.

Вважаючи такі дії ОУПФ протиправними позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до п. «г» ст.77 Закону №1788-XII призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії на 50 процентів,а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 1 ст.28 Закону №1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з ст.3 Закону №962-XII реабілітованими є особи, які заслані і вислані з постійного місця проживання та позбавлені майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім'ями.

Статтею 9 Закону №962-XII передбачено, що вирішення питань, пов'язаних з встановленням факту розкуркулювання, адміністративного виселення, з відшкодуванням матеріальних збитків, поновленням трудових, житлових, пенсійних та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до цього Закону, покладається на обласні, міські і районні Ради народних депутатів.

За змістом п.2.13 постанови правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, якою затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі Порядок), за документ, який засвідчує, що особа визнана реабілітованим, приймається завірена в установленому порядку копія посвідчення реабілітованого. Для осіб, реабілітованих згідно із ст.3 Закону №962-XII, приймаються довідки органів внутрішніх справ, видані на підставі наявних у них відповідних документів (постанови про вислання, особистих справ на висланих осіб тощо), а за відсутності таких документів довідки районних комісій з поновлення прав реабілітованих, видані на підставі встановленого факту переселення.

З довідки про реабілітацію, виданої Комісією з питань поновлення прав реабілітованих та соціального захисту жертв політичних репресій Львівської обласної ради (далі Комісія, ОДА відповідно) від 01.10.2013 №01КР-вих-108 вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка необґрунтовано зазнала політичних репресій як член сім'ї репресованої з політичних мотивів родини, згодом реабілітованої та був реабілітований, що надає право на підвищення призначеної пенсії відповідно до п. «г» ст.77 Закону №1788-XII. Ті самі факти встановлено рішенням Комісії від 27.09.2013 №21 (а.с.3, 4, 11).

Крім того, як вірно вказує суд першої інстанції, факт того, що позивач має право на підвищення до пенсії передбачене п. «г» ст.77 Закону №1788-XII підтверджується і копією посвідчення відповідно до якого за ним закріплений статус реабілітованої особи у розумінні ст.3 №962-XII.

Згідно п.6 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом №1788-XII. Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_1 як примусово переселеного члена сім'ї особи, яка необґрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована, права на підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому п. «г» ст.77 Закону №1788-XII, із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону №1058-IV.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Камянка-Бузького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст виготовлений 11 грудня 2017 року.