Справа № 750/9035/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/9035/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А
12 грудня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Ганечко О.М.,
суддів: Коротких А.Ю., Федотов І.В.,
при секретарі Біднячук Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.10.2017 року у справі за ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними рішень, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними рішень, зобов`язання вчинити дії.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.10.2017 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними та скасовано рішення Міністерства оборони України від 19.05.2017 №49 та від 18.08.2017 №85 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, та перерахувати суму грошової допомоги на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою її подальшої виплати.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ`єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.
Представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.
Позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Як вбачається з матеріалів справи, у період з 15.06.1985 по 17.12.1985 виконував інтернаціональний обов`язок та брав участь у бойових діях в складі Діючої армії в Демократичній республіці Афганістан (а.с.8-9, 34). Під час проходження строкової військової служби у республіці Афганістан позивач отримав множинне вогнепальне осколкове поранення, закриту черепно-мозкову травму, контузію (а.с.10)
Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського бюро СМЕ від 24.12.2013 № 2354/Ж, позивач має на тілі рубці, які є наслідком загоєння ран, що могли бути спричинені в 1985 році під час проходження служби в республіці Афганістан (а. с. 35).
Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв встановлено, що поранення, ЗЧМТ контузія головного мозку, пов`язано з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дій (протокол від 24.12.2013 № 3283 (а. с. 10).
У зв`язку з цим, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (довідки МСЕК а. с.11-12).
18.09.2014 року позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, безтерміново (довідка МСЕК серія АВА № 004289, а з 10.09.2015 вказана інвалідність встановлена безтерміново (довідка МСЕК серія АВА №018260 (а.с. 11,12).
25.12.2015 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності.
Листом від 11.03.2016 № 5/1006с Чернігівський обласний військовий комісаріат, з посиланням на лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 29.02.2016 № 248/3/6, повідомив позивачу про відсутність законних підстав для задоволення його заяви, тому як, на думку Міністерства оборони України, особам, які звільнялися з Прикордонних військ, виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України (а. с. 14, 15).
Позивач оскаржив бездіяльність відповідача в судовому порядку і постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі №825/948/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2016, вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 з доданими до неї документами, про виплату йому одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності III групи, передбаченої ст. 16 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та подати до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України висновок з доданими до нього документами про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду війни третьої групи, передбаченої ст. 16 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей''. Зобов`язано розпорядника бюджетних коштів - Міністерство оборони України розглянути на засіданні постійнодіючої комісії заяву ОСОБА_1 з доданими до неї документами про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду війни третьої групи, передбаченої ст. 16 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (а.с.19-24)
Також встановлено, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.05.2017, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю - задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Міністерства оборони України від 29 грудня 2016 року протокол № 118 в частині повернення на доопрацювання документів позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду третьої групи, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, та п.п. «б» пункту 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (а.с.27-32).
Міністерством оборони України, згідно протоколу №49 від 19.05.2017 та №85 від 18.08.2017, в черговий раз, з тих самих підстав, прийняте рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.26,33).
Відповідно до частини п"ятої статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28.05.2008 № 499, встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб виплачується звільненим з військової служби (зборів) особам у зв`язку із інвалідністю, що настала після 01.01.2007.
Як зазначено вище, позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності з 18.09.2014 року, в зв`язку з проходженням військової служби (а. с. 11), тому днем виникнення у позивача права на отримання спірної допомоги є день встановлення інвалідності.
На час подання позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, механізм розгляду таких заяв та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975).
Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі уповноважений орган) такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;
довідку МСЕК про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);
копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;
довідку МСЕК про встановлення групи інвалідності;
копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Пунктом 8 статті 163 Закону № 2011-ХІІ в редакції, що діє з 01 січня 2014 року, встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Враховуючи викладене суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, у відповідності до частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ.
Пунктами 11, 13 Порядку № 975, передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З аналізу наведених норм права випливає висновок, що саме Міністерство оборони України зобов`язано ухвалювати рішення про виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Оскільки Чернігівським обласним військовим комісаріатом передано Міністерству оборони України усі документи, визначені пунктом 11 Порядку № 975 для винесення ним рішення про призначення і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, в останнього не було правових підстав для відмови в її призначенні та перерахунку грошових коштів на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою подальшої виплати позивачеві.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Міністерства оборони України від 19.05.2017 №49 та від 18.08.2017 №85 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби є неправомріними. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ.
Крім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вимога позивача про зобов`язання Чернігівського обласного військового комісаріату виплатити йому одноразову грошову допомогу є передчасною і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки грошові кошти у вигляді одноразової грошової допомоги на його рахунок не надходили і Чернігівський обласний військовий комісаріат не відмовляв позивачу у їх виплаті.
За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.10.2017 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких