Справа № 642/6249/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 р.Справа № 642/6249/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2017 по справі № 642/6249/17

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства оборони України, Харківського обласного військового комісаріату

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2017 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 до Міністерства оборони України (далі - відповідач 1, МОУ), Харківського обласного військового комісаріату (відповідач 2, ХОВК).

Визнано протиправними бездіяльність ХОВК, яка полягає у відмові подати висновок про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2

Визнано протиправними дії відповідача МОУ щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов'язано ХОВК подати розпорядникові бюджетних коштів МОУ висновок та всі передбачені до цього документи щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач 1 зазначив, що судом не вірно встановлено дату виникнення права у позивача на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки повторний огляд особи для підтвердження групи інвалідності, не являється моментом виникнення у особи права на отримання одноразової грошової допомоги. Враховуючи те, що позивачу первинно було встановлено інвалідність у 2007 році, то чинним законодавством України на момент встановлення позивачу інвалідності не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства (далі -КАС України) справа розглянута без участі відповідачів.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Згідно військового квитка - з 1983 по грудень 1985 року ОСОБА_2 проходив службу у Збройних силах СРСР, у тому числі у складі діючої армії на території Демократичної Республіки Афганістан, в/ч 24742 з 02.12.1983 по 29.04.1985.

Згідно витягу з протоколу № 731 від 28.09.2007 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця міністерства оборони України - поранення (вогнепальне поранення шиї, контузія), їх наслідки та захворювання у колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 - пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального боргу у Республіці Афганістан. Ці відомості також підтверджуються архівною довідкою №8/73496 від 15.06.1999, та актом судово-медичного дослідження №258 від 15.05.2007.

Згідно довідки МСЕК серія 10 ААБ № 201218 від 20.11.2013, у зв'язку з пораненням та контузією, що пов'язані з виконанням інтернаціонального боргу, позивачу з 01.12.2013 встановлена друга група інвалідності на строк до 01.12.2013.

Позивач звернувся до ХОВК із заявою стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому інвалідності, пов'язаної із проходженням військової служби. На дане звернення ХОВК направило ОСОБА_2 лист від 17.12.2015 про відмову Департаменту фінансів МОУ у призначенні йому одноразової грошової допомоги.

Відповідно до листа Департаменту фінансів МОУ №1360/ВС3 від 19.10.2015, документи ОСОБА_2 повертаються без реалізації, оскільки ОСОБА_2 був звільнений зі строкової служби в 1958 році та інвалідність первинно отримав у 2007 році, а після 01.01.2014 під час повторного огляду встановлено вищу групу інвалідності, то права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до нормативно-правових актів він не має.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

У постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-563а14, визначено, що право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року (далі по тексту - Порядок №975), одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Згідно з п.11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: - заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; - довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв'язку інвалідності чи втрати працездатності.

Згідно пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спірні відносини регулюються Порядком № 499 і не підпадають під дію Порядку № 975, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки предметом регулювання Порядку №499 є відносини з приводу встановлення інвалідності у наслідок (причин) нещасного випадку або захворювання в період проходження військової служби. Предметом розгляду у даній справі є відносини з приводу встановлення позивачу інвалідності з причин поранення, ЗЧМТ, контузії, травми та захворювання, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби в країнах, де велись бойові дії.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 вищезазначеного закону та пп.1 п. 6 Порядку 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що дія ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку 975 поширюється лише на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали вперше інвалідність після 01.01.2014 (тобто після набрання чинності нової редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), оскільки законодавством не пов'язано наявність довідки МСЕК про первинне встановлення інвалідності з настанням права на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п. 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постанової КМУ № 1317 від 03.12.2009 датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення. Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

З урахуванням вищенаведеного, первинна довідка МСЕК при повторному огляді комісії втрачає свою чинність з дати, до якої встановлена група інвалідності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2017 року по справі № 642/6249/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст ухвали виготовлений 24.11.2017