Справа № 336/4682/17(2-а/336/450/2017)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокусправа № 336/4682/17(2-а/336/450/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2017 року у справі №336/4682/17(2-а/336/450/2017) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 серпня 2017 року звернувся до суду з позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, згідно з яким, просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу пенсії з січня 2017 року;

- зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату позивачу пенсії та виплатити заборгованість за період починаючи з січня 2017 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач відповідно до довідки № НОМЕР_1 від 11.02.2016 року, взятий на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.11).

Позивач перебуває на обліку у Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, як внутрішньо переміщена особа, та отримував пенсію, виплату якої було припинено з січня 2017 року.

Правомірність дій відповідача щодо припинення позивачу виплати пенсії починаючи з січня 2017 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

З 22.11.2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 строк дії довідки внутрішньо переміщеної особи встановлений не був.

Постановою Кабінету Міністрів від 08.06.2016 року № 352 було також внесено зміни до Постанови № 509, згідно з якими встановлено, що довідка діє безстроково; довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами п.71 Порядку № 509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття рішення про принення виплати позивачу пенсії з 01.01.2017 року стало повідомлення Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району відповідача про те, що за період з 12.12.2016 року по 20.12.2016 року Управлінням праці не було підтверджено факт проживання позивача (а.с.35-37).

Тобто, фактично підставою для припинення позивачу виплати пенсії стала наявність актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 17.12.2016 року та від 19.12.2016 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району не приймалося рішення щодо зняття позивача з обліку як внутрішньо переміщеної особи, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не скасовувалася.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи те, що Управлінням праці не приймалося рішення щодо зняття позивача з обліку як внутрішньо переміщеної особи, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не скасовувалася, підстав передбачених статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для припинення виплати пенсії позивачу відповідач не зазначає, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача в частині припинення виплати позивачу пенсії.

Крім того, задовольняючи позов та зобовязуючи відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.01.2017 року, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до частин 1,2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, пенсійні виплати є періодичними, щомісячними платежами, які отримує безпосередньо, особа, якій вони призначені, а отже позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися при реалізації свого права на отримання щомісячної суми призначеної йому пенсії, тобто починаючи з дати не отримання наступної виплати пенсії січень 2017 року.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» яка є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи те, що позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися при реалізації свого права на отримання щомісячної суми призначеної йому пенсії, тобто починаючи з дати не отримання призначеної йому пенсії січень 2017 року, при цьому з позовом до суду він звернувся 14 серпня 2017 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 року по 13.02.2017 року, включно, підлягають залишенню без розгляду у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог за період з 01.01.2017 року по 13.02.2017 року, включно, з залишенням цих вимог без розгляду, в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 198, статтями 202, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2017 року у справі №336/4682/17(2-а/336/450/2017) - скасувати в частині визнання протиправними дій та зобовязання Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити продовження виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.01.2017 року по 13.02.2017 року, включно, та позов в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2017 року у справі №336/4682/17(2-а/336/450/2017) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко