Справа № 810/1644/17
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1644/17 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Кучми А.Ю.,

Карпушової О.В.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в м. Києві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в м. Києві, третя особа: Деснянське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Національної поліції в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України з 01.09.2008 року по 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 року проходив службу в органах Національної поліції України, в званні старшого лейтенанта поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.2017 року на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Як вбачається із зазначеного наказу № 242 від 30.03.2017 року, підставою для накладення на ОСОБА_3 такого виду дисциплінарного стягнення стало, на думку відповідача, вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у неналежному виконанні службових обов'язків, порушенні Присяги на вірність Українському народові, що призвело до дискредитації звання працівника поліції та реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, унаслідок порушення вимог абзацу 2 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пунктів 1,2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", абзаців 1, 2, 5 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 368 о/с від 24 квітня 2017 року відсторонено від посади слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 строком на 60 днів, а саме по 05 травня 2017 року.

Також судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 394 о/с від 28.04.2017 року ОСОБА_3 звільнено з посади та зараховано в розпорядження Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Як вбачається із зазначеного наказу № 394 о/с від 28.04.2017 року, підставою для його винесення стали наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 242 від 30.03.2017 року (про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади) та наказ Головного управління Національної поліції № 386 о/с від 24.04.2017 року (про відсторонення від займаної посади).

Відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 572 о/с від 14 червня 2017 року на теперішній час позивач обіймає посаду інспектора-чергового чергової частини відділу поліції № 1 (з обслуговування житлового масиву «Лісовий», селища Биківня та військового містечка № 161) Деснянського управління поліції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-УІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ).

Згідно з ст.19 Закону № 580- VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23 грудня 2015 року № 901-VII передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 року № 3460-ІV (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 2 цього Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до ст. 2 Статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частин 1, 2, 5, 6, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У даному випадку, висновок службового розслідування містить опис вчиненого позивачем корупційного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, причини та умови вчинення якого не встановлені. Фактів порушення позивачем службової дисципліни під час проведення відповідачем службового розслідування не встановлено.

Як зазначалося вище, підставою для винесення наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 242 від 30.03.2017 року та накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади стало відкриття відносно нього кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

При цьому, факт вчинення злочину вважається доведеним (а саме чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою), якщо такий факт встановлений обвинувальним вироком суду в кримінальній справі чи постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, якщо вони набрали законної сили.

Судом першої інстанції встановлено, що кримінальне провадження № 0000021 від 15.02.2017 року за підозрою позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, перебуває на розгляді у Броварському міськрайонному суді Київської області (справа № 361/2005/17), на даний час - не розглянуто.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відсутня інформація про наявність вироку у справі № 361/2005/17.

Крім того, згідно з інформацією, викладеною в листі Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2017 року, судовий розгляд у справі № 361/2005/17 не розпочато. 16 серпня 2017 року кримінальне провадження було знято з розгляду в зв'язку з видаленням судді Кічинської О.Ф. до нарадчої кімнати в іншому провадженні (а.с. 128).

Дані обставини не заперечуються відповідачем.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 7 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10 лютого 1995 року в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, за відсутності відповідних судових рішень, колегія суддів вважає протиправним ставити в основу звільнення за порушення службової дисципліни (як-то зазначено у наказі № 242 від 30.03.2017 року) неправомірне отримання грошових коштів, тобто вчинення діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, факт якого не встановлений у передбачений законом спосіб.

За вчинення кримінального (корупційного) правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення взагалі зі служби в поліції, що передбачена п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII, а тому наказ № 242 від 30.03.2017 року про звільнення з посади є передчасним.

Оскільки наступний наказ № 394 о/с від 28.04.2017 про звільнення з посади та зарахування в розпорядження Головного управління Національної поліції у м. Києві став похідним від попереднього наказу № 242 від 30.03.2017 року, про що свідчить розділ "підстава", такий наказ також є протиправним.

Отже, на час винесення оскаржуваних наказів та станом на дату звернення до суду із зазначеним позовом, обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_3 за вчинене інкриміноване правопорушення та відкриття кримінального провадження № 0000021 від 15.02.2017 року відсутній, а тому висновок відповідача про порушення службової дисципліни, що виявилося у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" та статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, не відповідає дійсності.

Крім того, відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Крищенка А.Є. № 572 о/с від 14 червня 2017 року на теперішній час позивач обіймає посаду інспектора-чергового чергової частини відділу поліції № 1 (з обслуговування житлового масиву «Лісовий», селища Биківня та військового містечка № 161) Деснянського управління поліції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.

Повний текст виготовлено 14 грудня 2017 року.