Справа № 127/323/17
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/323/17
Провадження № 2-а/127/484/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Волошина С.В.,

за участі секретаря Тонкопій Ю.І.,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах та за дорученням ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_2, що діє за дорученням та в інтересах ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 30.12.2005 року по даний час перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці та отримує пенсію за вислугу років обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % середньомісячного заробітку. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури затверджено нові схеми посадових окладів, чим підвищено заробітну плату. У зв'язку з чим, позивач отримавши відповідну довідку №18-152зп від 17 лютого 2016 року у Генеральній прокуратурі України, 06 травня 2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної йому відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05 листопада 1991 року), у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників відповідно до постанови КМУ від 09 грудня 2015 року № 1013 та надав наведену вище довідку Генеральної прокуратури України. Проте, Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, листом від 13 травня 2016 року відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, вказаний лист позивачем отримано 11.07.2016 року.

Позивач такі дії відповідача вважає протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років в органах прокуратури, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» і зобов'язати відповідача перерахувати позивачу з 01 травня 2016 року пенсію за вислугу років в розмірі 90% із середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України від 17 лютого 2016 року №18-152зп, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 05 листопада 1991 року зі змінами, що діяли станом на час призначення пенсії).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року, відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі.

Відповідачем у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду були надані заперечення на адміністративний позов.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2017 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ у м. Вінниці про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити дії призначено до судового розгляду в судовому засіданні, оскільки за результатами розгляду заперечень відповідача суд дійшов висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2017 року позовні вимоги позивача в частині вимог за період з 01.05.2016 року по 05.07.2016 року включно залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском встановленого ст.ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду за захистом свого права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених у адміністративному позові.

Представник відповідача - УПФУ у м. Вінниці Павич О.С. у судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась, просила в їх задоволенні відмовити, з посиланням на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спеціальних законів, в тому числі відповідно до Закону України «Про прокуратуру». На думку відповідача, з 01 червня 2015 року не здійснюється ні призначення, ні перерахунки пенсій відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці з грудня 2005 та отримує пенсію призначену йому відповідно до норм Закону України «Про прокуратуру», чинному на час призначення пенсії.

06 травня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про перерахунок пенсії та надав довідку Генеральної прокуратури України №18 - 152зп від 17 лютого 2016 року, про те що ОСОБА_1 працював в Генеральній прокуратурі України на посаді начальника відділу, заробітна плата з 01 грудня 2015 року становить 26338,60 грн. (а.с. 5).

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці листом від 13 травня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по вислузі років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно поданої заяви від 06 травня 2016 року та довідки про заробітну плату № 18-152зп від 17 лютого 2016 року виданої на підставі постанови КМУ № 1013 від 09 грудня 2015 року Генеральною прокуратурою України (а.с 6).

Визначаючись щодо обґрунтованості позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено і позивача, на момент виходу позивача на пенсію, регулювалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Так, згідно зі статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (у редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Вищевказаною статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (чинній на момент призначення пенсії позивачу) було також передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком пенсії.

В подальшому до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ неодноразово вносилися зміни тавказана норма викладалася в нових редакціях.

Зокрема, частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції до 01 жовтня 2011 року) передбачалося, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Як зазначено вище та встановлено судом з матеріалів пенсійної справи з грудня 2005 року пенсію позивачу обчислено в розмірі 90% заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону №3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія прокурорам призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28 грудня 2014 року, який набув чинності з 01 січня 2015 року внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких пенсія призначається у розмірі 60 відсотків суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Отже, з 01 жовтня 2011 року положення частини першоїстатті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ, а з моменту вступу в законну силу Закону №1166-VII втратили чинність положення ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, щодо призначення пенсії прокурорам в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Крім того, з моменту вступу в закону силу Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28 грудня 2014 року, втратили чинність положенняЗакону № 1166-VII, щодо призначення пенсії прокурорам в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Разом з тим підстави та порядок для перерахунку пенсії прокурорам регулювалися частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Законів №3668-VІ, № 166-VII та №76-VIII змін не зазнали, змінювалася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, чинної до 15 липня 2015 року, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції до 01 січня 2015 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Проте, Законом № 76-VIII від 28 грудня 2014 року, який набув чинності з 01 січня 2015 року, частина 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, була викладена в новій редакції, якою було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, станом на 01 січня 2015 року, частина 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, яка передбачала право працівників прокуратури на перерахунок пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, була викладена в новій редакції, при цьому чинною залишалася норма частини тринадцятої вказаної статті, за правилами якої перерахунок пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Проте, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, який набув чинності 15 липня 2015 року, визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом Закон України «Про прокуратуру», крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Отже, починаючи з 15 липня 2015 року норми частини 13 та 18 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ перестали існувати, а відтак і підстави передбачені вказаними нормами щодо перерахунку пенсій прокурорсько-слідчим працівникам у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, також перестали існувати.

Пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII (набрав чинності з 1 квітня 2015 року) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Як на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, так і на момент розгляду справи в суді,пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесеноі позивача, регулюється статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, частиною двадцятою якої передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, як на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, так і на момент розгляду справи судом, чинним законодавством не передбачено такої підстави для перерахунку пенсій прокурорам як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. При цьому, визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України, який, на даний час, відповідних рішень з цих питань не приймав.

Вказані положення Закону № 1697-VII є такими, що у встановленому законом порядку неконституційними не визнавались.

За відсутності урядової постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це спершу було передбачено частиною вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а згодом - частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VII) в Управління ПФУ немає правового механізму для перерахунку.

Таким чином, починаючи з 15 липня 2015 року, у відповідача відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, яку викладено, зокрема, в постанові від 03.10.2017 року (справа №686/11455/16-а), в ухвалах від 03.11.2017 року (справа №К/800/36041/17), від 31.10.2017 року (справа №К/800/36803/16), від 08.11.2017 року (справа №471/1207/16-а).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Отже, відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися й передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Суд приходить до висновку, що право на отримання пенсії за вислугу років позивачем було реалізовано та він отримує її у розмірі, встановленому статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, чинній на час призначення. Право ж на перерахунок пенсії може бути реалізовано ним на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на теперішній час питання перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати на законодавчому рівні не врегульовано, то відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ухвала ВАС України від 03.11.2017 року у справі №466/7304/16-а).

При цьому, слід зазначити, що вищевказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В той же час, відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку що позивачем не доведено належними засобами доказування правомірності заявлених вимог, натомість рішення відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу відповідає нормам чинного законодавства.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача Ухвалою суду від 14.12.2017 року в частині вимог позивача за період з 01.05.2016 року по 05.07.2016 року включно залишено без розгляду, в задоволенні позову про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 06.07.2016 року, відповідно до ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, в редакції, що діяла станом на час призначення пенсії, на підставі довідки № 18 - 152зп від 17.02.2016 року, виданої Генеральною прокуратурою України, в розмірі 90% від суми заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснення відповідних виплат - суд відмовляє по суті.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, абоякщо стороноюу справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, відсутні підстави для відшкодування понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії з 06.07.2016 року, відповідно до ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, в редакції, що діяла станом на час призначення пенсії, на підставі довідки № 18 - 152зп від 17.02.2016 року, виданої Генеральною прокуратурою України, в розмірі 90% від суми заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснення відповідних виплат - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: