Справа № 803/459/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/8329/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

06 квітня 2017 року Головне управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1А.) про стягнення фінансових санкцій у розмірі 20000,00 грн, застосованих згідно з рішенням про застосування фінансових санкцій від 07.10.2016 № .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України заборгованість з фінансових санкцій у розмірі 20000 гривень 00 копійок (двадцять тисяч гривень нуль копійок). Постанову суду звернуто до негайного виконання.

Із таким судовим рішенням не погодилася ФОП ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу. Вважає, що така прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі зокрема зазначає, що суд першої інстанції невмотивовано доказами надав перевагу засобам доказування сторони позивача, а наявні докази безпідставності подання такого позову спотворив за змістом, використовуючи їх на користь податкової служби.

Представник апелянта у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої встановлено, що на підставі наказу № 397 від 06.04.2016 «Про проведення фактичної перевірки» (а.с. 8), направлень № 0000116, № 0000117 від 06.04.2016 (а.с. 9-10), 08.04.2016 працівниками ГУ ДФС у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці магазину «Марципани», що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Городище, вул. Миру, 87, де здійснює підприємницьку діяльність відповідач, про що складено акт № 03/56/40-01/НОМЕР_1 від 11.04.2016 про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (а.с. 6-7). Вказаним актом перевірки зафіксовані, зокрема, такі порушення: вимог статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995, а саме продаж тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, які встановлені виробником тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів; постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» № 957 від 30.10.2008, а саме: перевіркою контрольних стрічок до реєстратора розрахункових операцій встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін.

Перевіркою встановлено, що контрольно-розрахунковою операцією придбано одну пачку сигарет з фільтром «Столичні» виробництва АТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» за роздрібною ціною 15,50 грн, тоді як на упаковці виробником зазначено максимальну роздрібну ціну 12,39 грн, крім того, згідно контрольних стрічок до реєстратора розрахункових операцій встановлено факт роздрібної торгівлі горілкою, коньяком та віскі за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін.

07.10.2016 в. о. начальника ГУ ДФС у Волинській області прийняв рішення № про застосування фінансових санкцій, згідно з яким до відповідача на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої та 10000,00 грн за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів (а.с. 12).

Рішення № від 07.10.2016 про застосування фінансових санкцій було направлено відповідачу згідно із супровідним листом від 10.10.2016 № 673/ФОП/03-20-40-01-14 (а.с. 13) та вручене відповідачу 15.10.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 13).

Оскільки відповідач вказане рішення у встановленому законом порядку не оскаржила, фінансові санкції добровільно не сплатила, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення зазначених санкцій.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що контролюючий орган діяв у спосіб та у межах повноважень визначених чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України передбачається що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Враховуючи наведені норми законодавства, безпідставними є покликання апелянта на неправомірність проведення перевірки, порушення процедури оформлення результатів перевірки, оскільки працівники податкової служби діяли в межах вимог вказаних норм.

Вимогами ч. 12 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (далі Закон № 481/95) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень; роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Частинами 4, 5 статті 17 Закону № 481/95 передбачено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, факти вчинених порушень зафіксовані в акті перевірки № 03/56/40-01/НОМЕР_1 від 11.04.2016 (а.с. 6-7), додатку № 1 до вказаного акту (а.с. 31) та підтверджуються письмовими поясненнями продавця ОСОБА_3 від 08.04.2016 (а.с. 11).

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що викладені обставини свідчать про порушення ФОП ОСОБА_1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», отже контролюючий орган діяв у спосіб та у межах повноважень визначених чинним законодавством, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 07.10.2016 року № .

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 803/459/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 12 грудня 2017 року.