Справа № 823/5299/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року справа № 823/5299/15

м. Черкаси

14 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу та зобовязання вчинити дії,

встановив:

26 листопада до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просить, в якому просить (з врахуванням заяви про зміну позовних вимог):

1) визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Стандарт № 11 від 09 вересня 2015 року «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними» в частині визнання нікчемним переказу коштів (транзакції) здійсненої ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 06.02.2015 в сумі 200000,00 грн на підставі платіжного доручення №3322 від 06.02.2015 на рахунок ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 №9728;

2) зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Стандарт подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, НОМЕР_3, виданий 02.04.1997 року Жашківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом ПАТ КБ Стандарт за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що бездіяльність уповноважених осіб Фонду, яка виразилася у не включенні даних про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є протиправною та такою, що порушує права позивача, як вкладника.

Так, в позовній заяві вказано, що позивач є вкладником публічного акціонерного товариства КБ Стандарт відповідно до укладеного нею договору банківського вкладу № 76875 від 06.02.2015. Станом на 19.02.2015 на рахунку позивача знаходились кошти в сумі 200000 грн 00 коп.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 19.02.2015 № 116 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк Стандарт до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.02.2015 № 38 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ Стандарт, згідно з яким з 20.02.2015 у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_4.

Ознайомившись з наведеною інформацією на офіційному сайті банку ПАТ КБ Стандарт позивач звернулась письмово до уповноваженої особи Фонду за розясненнями щодо повернення вкладу, на що отримала письмову відповідь №02/06-957 від 02.06.2015 законом та про відсутність потреби для цього надавати уповноваженій особі чи Фонду заяви чи додаткові документи.

В подальшому, з огляду на те, що 26.06.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплати коштів вкладникам банку, позивач, звернулась до банку-агенту за телефонами, вказаними у повідомленні, та дізналась про відсутність її даних у Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами та рахунками за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до порушення його прав на отримання коштів.

Позивач стверджує, що 30.09.2015 йому стало відомо від інших вкладників, що наказом №2/2-ОД від 19.06.2015р. тимчасово обмежено здійснення банком виплат коштів за рахунками позивача, та що уповноваженою особою Фонду ОСОБА_4 наказом №11 від 09.09.2015р. визнані нікчемними транзакції і правочини та зупинені перерахування виплат за транзакціями і правочинами великій кількості вкладників ПАТ КБ Стандарт, у тому числі і їй.

Таке рішення субєкта владних повноважень позивач вважає необґрунтованим, оскільки уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обовязком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, повязує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Оскільки рішення уповноваженої особи Фонду, оформлене наказом № 11 від 09.09.2015 Про визнання правочинів (договорів) та транзакцій за договорами нікчемними, в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ КБ Стандарт, не містить посилань на передбачені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб підстави визнання правочину нікчемним, то воно є протиправним.

Окрім того, позивач зазначила, що за відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобовязана, відповідно до розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, надати до Фонду інформацію щодо позивача, як вкладника якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

06 грудня 2017 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі як позивача та і його представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень не надіслав, представника не направив, заява про розгляд справи без його участі в матеріалах справи відсутні.

Повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 06 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством Комерційний банк Стандарт (далі Банк) та позивачем укладено договір банківського вкладу № 76875, відповідно до умов якого Банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок № 9728 грошові кошти. Датою повернення вкладу за вказаним договором є 13.02.2015 (пункт 1.1 Договору). Банк зобовязався повернути вклади і виплачувати проценти за вкладами на умовах та в порядку, встановленому цим договором (а.с.11-12).

На підтвердження факту внесення грошових коштів на депозитний рахунок до банку позивачем надано належним чином оформлене платіжне доручення від 06 лютого 2015 року № 2851 на суму 200000 грн), яке свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені (а.с.13). Факт отримання банком коштів відповідачем не заперечується.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18.06.2015 № 385 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк Стандарт виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015 № 120 Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ Стандарт та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ Стандарт та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ Стандарт провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на 1 рік з 19.06.2015 до 18.06.2016 включно.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Стандарт ОСОБА_4 Про тимчасового обмеження здійснення банком на час ліквідації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами № 2/2-ОД від 19.06.2015 тимчасово обмежено здійснення банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам, в тому числі позивачеві, на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами.

17 червня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Стандарт ОСОБА_4 звернувся до Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві із заявою № 556 про кримінальне правопорушення, відповідно до якої просив зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування кримінального провадження.

Листом від 07.10.2015 за вихідним № 55/15909 уповноважену особу Фонду гарантування ОСОБА_4 повідомлено про те, що заява про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована у Подільському РУ ГУМВС України в м. Києві, 23.06.2015 відомості, викладені у повідомленні уповноваженої особі ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ Стандарт щодо протиправних дій фізичних осіб при перерахуванні грошових коштів із власних рахунків, відкритих у банку, внесено до ЄРДР за № 0004281 від 23.06.2015. Попередня правова кваліфікація частина 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

24 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 19.06.2015 № 120 Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ Стандарт та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, Фонд з 26.06.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ КБ Стандарт з 26.06.2015 до 06.08.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ УКРІНБАНК. Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що позивач із заявами зверталась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою включення у список вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, однак у виплаті грошових коштів йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю його даних у Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, відповідно до копії наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Стандарт ОСОБА_4 від 09.09.2015 № 11 Про визнання правочинів (договорів) нікчемними, зважаючи на звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ КБ Стандарт, було визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього Наказу.

З наданої копії витягу з додатку Перелік транзакцій та правочинів (договорів), визнаних нікчемними до наказу № 11 від 09.09.2015, суд встановив, що транзакції щодо перерахування коштів на рахунок позивача визнані нікчемними.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 208 від 12.11.2015 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ КБ Стандарт.

Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ Стандарт делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 з 16.11.2015.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (далі Закон № 4452).

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 2 Закону № 4452 вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 статті 3 Закону № 4452 встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону № 4452 основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частинами 1, 2 статті 26 Закону № 4452 визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті Урядовий курєр або Голос України.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 4452 Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Положеннями статті 38 Закону № 4452 визначено ряд заходів, які повинна вживати Уповноважена особа Фонду, щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону № 4452 протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з пунктами 7-9 частини 3 статті 38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 38 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Суд вважає, що право відносити правочини до нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обовязком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон повязує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Наведені положення Закону № 4452 свідчать, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Натомість, Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 826 від 26.05.2016р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 року за № 863/28993 (далі Порядок № 826), розширив повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку.

Так, відповідно до пункту 5 розділу ІІ наведеного Порядку № 826 перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Проаналізувавши зазначене, суд приходить до висновку, що норми підзаконного нормативно-правового акту суперечать вимогам Закону № 4452, оскільки обмежують визначене законом право фізичної особи на своєчасне одержання коштів за вкладом після початку процедури ліквідації банку та наділяють додатковими повноваженнями Комісію з перевірки правочинів. Фактично перевірка правочинів на предмет їх нікчемності може тривати протягом року з моменту початку процедури ліквідації банку, що є неприпустимим.

Суд наголошує, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку, а не у період його ліквідації.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина.

Частина 3 статті 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обмеження виплати коштів за депозитними договорами позивача у період ліквідації банку суперечить вимогам Закону № 4452, а уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ Комерційний банк Стандарт, допускаючи таке обмеження, діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

Суд приймає до уваги, що відповідачами не доведено, що укладення депозитних договорів та внесення коштів на депозитні рахунки позивачем містить ознаки нікчемного правочину чи правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність банку.

Відповідно до частини 1 статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011р., банк (філія, відділення) зобовязаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп вечірня чи післяопераційний час), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунки до банку позивачеві видані відповідні квитанції засвідчені установою банку та підписом працівника, що свідчить про внесення коштів на депозит банку відповідно до укладених договорів. Факт отримання банком коштів не заперечується і відповідачами.

З наведеного слідує висновок, що наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк Стандарт ОСОБА_4 № 11 від 9 вересня 2015 року Про визнання правочинів (договорів) нікчемними, в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів щодо рахунків, відкритих на імя ОСОБА_1, є протиправним та підлягає скасуванню.

В контексті наведеного, суд зазначає, що за відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобовязаний включити дані про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Комерційний банк Стандарт за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак вказаних дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність.

Виходячи з пункту 6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків, в тому числі до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду додаткову інформацію про рахунок цього вкладника.

Вирішуючи спір по суті, суд також приймає до уваги, що згідно частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В той же час, у своїх позовних вимогах позивач просить зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк Стандарт подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, НОМЕР_3, виданий 02.04.1997 року Жашківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом ПАТ КБ Стандарт за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак, станом на час розгляду справи відповідно до Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб уповноваженою особою створюється та передається до Фонду саме перелік рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а не перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом. Отже, позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у цій частині.

Зважаючи, що Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено право позивача на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, суд вважає, що для належного захисту прав позивача необхідно зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк Стандарт включити дані про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Комерційний банк Стандарт за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк Стандарт № 11 від 9 вересня 2015 року Про визнання правочинів (договорів) нікчемними, в частині визнання нікчемними транзакцій та правочинів щодо рахунків, відкритих на імя ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк Стандарт включити дані про рахунки ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві комерційний банк Стандарт, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлений 12.12.2017