Справа № 336/4027/17(2-а/336/380/2017)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2017 рокусправа № 336/4027/17(2-а/336/380/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням положень ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі 51,75%, починаючи з дати призначення пенсії за віком, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2017 р. адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову і винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15.12.1993 року отримував пенсію за вислугу років у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 07.09.2016 року позивачу призначено пенсію за віком.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2016 року, яка набрала законної сили 22.11.2016 року, визнані протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязано управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з 07.09.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

У червні 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за віком із застосування підвищення, передбаченого ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Листом від 03.07.2017 року позивачеві було відмовлено у перерахунку пенсії та її підвищені.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже скористався своїм правом на отримання пенсії під час призначення пенсії за вислугу років, а тому не має права на застосування положень ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії за віком.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

- на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

- на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

При цьому, підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

Таким чином, набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» повязано саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Як установлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 народився 25.11.1950 року.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для нього передбачений пенсійний вік 60 років.

Отже, 25 листопада 2010 року позивач набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Положення статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачають, що пенсії з підвищенням її розміру виплачується особі, яка набула право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак продовжувала працювати.

При цьому, слід звернути увагу на те, що частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачене право на підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком, яка призначається вперше.

Тому, посилання відповідача на те, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії ще у 1993 році, коли йому було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є помилковими, оскільки пенсію у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачу призначено вперше з 07.09.2016 року.

Призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не є призначенням пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 25 листопада 2010 року, однак пенсію на підставі цього Закону йому призначено з 07.09.2016 року, тобто з більш пізнього віку.

Разом з тим, для застосування положень статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» окрім вимоги щодо виходу на пенсію з більш пізнього віку є вимога щодо наявності страхового стажу за цей період.

Згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача, позивач після досягнення пенсійного віку, 25 листопада 2010 року, продовжував працювати до 14.07.2015 року. Таким чином, його страховий стаж для застосування положень статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» становить 54 місяці.

При цьому, згідно позовної заяви позивач при розрахунку розміру підвищення помилково виходив з загальної кількості місяців після досягнення пенсійного віку, а не з страхового стажу, набутого після досягнення пенсійного віку, як передбачено ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, суд апеляційної вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії за віком з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію з підстав отримання позивачем пенсії за вислугу років до призначення пенсії за віком.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному зясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 вересня 2017 р. скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням положень ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати призначення пенсії за віком, а саме з 07.09.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим