Справа № 587/2908/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 р.Справа № 587/2908/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О. ,

представника позивача - Воронкова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017р. по справі № 587/2908/17

за позовом Сумського прикордонного загону

до Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4

про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИЛА

Сумський прикордонний загін (далі по тексту - позивач) звернувся до Сумського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд примусово видворити з України громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4.

Одночасно з адміністративним позовом Сумським прикордонним загоном подано клопотання, в якому позивач просив суд затримати громадянина Вєтнаму ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 місяців, для забезпечення примусового видворення.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року по справі № 587/2908/17 примусово видворено з України громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанову звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року по справі № 587/2908/17 клопотання Сумського прикордонного загону задоволено.

Затримано громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та поміщено його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, на строк 6 (шість) місяців.

Ухвалу суду допущено до негайного виконання.

Відповідач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року по справі № 587/2908/17, прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання позивача про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що всупереч положенням Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписаної 25.09.2007 року, Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію, підписаної 22.10.2012 року, відповідача було затримано за процедурою, передбаченою ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст.187-3 КАС України, а не за процедурою, передбаченою статтею 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та вищевказаними міждержавними угодами. Визначену чинним законодавством процедуру реадмісії позивач не застосував, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки затримання спрямоване на забезпечення видворення відповідача, воно втрачає підстави у разі відмови у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні та в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив суд апеляційної інстанції проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про затримання ОСОБА_4 та поміщення його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 місяців, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для цього, передбачених статтею 183-7 КАС України, а саме з того, що відповідач може ухилитися від виконання рішення суду про його видворення та перешкоджати проведенню процедури видворення.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, а ухвалу від 24.10.2017 року - такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне затримання від 21.10.2017 року громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був затриманий 21.10.2017 року о 21 год. 05 хв. на строк до 3 діб з метою встановлення особи, у зв'язку із вчиненням правопорушення, передбаченого статтею 202 КУпАП.

Відповідач був виявлений та затриманий на відстані близько 18 км. від державного кордону України під час перебування в межах контрольованого прикордонного району, без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, безпосередньо після здійснення незаконного перетину Державного кордону з території Російської Федерації на територію України (а.с.6).

22.10.2017 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Сумського прикордонного загону, було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4, яке 22.10.2017 року було затверджене начальником Сумського прикордонного загону (а.с.11).

Зазначеним рішенням зафіксовано, що відповідач по справі був затриманий 21.10.2017 року о 21 год. 05 хв. прикордонним нарядом від мобільної прикордонної застави "Суми" Сумського прикордонного загону на відстані близько 18 км. Від державного кордону України в районі населеного пункту Стецьківка під час перебування в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України після здійснення незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з Російської Федерації в Україну.

Вказаним рішенням зобов'язано ОСОБА_4 залишити територію України у термін до 24.10.2017 року (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з клопотанням про затримання відповідача громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_4 у зв'язку з поданням позову про примусове видворення з України і для забезпечення такого видворення.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У підпункті "f" п. 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини у справі "Солдатенко проти України" (п. 111 рішення від 23 жовтня 2008 року) зазначив, що встановлюючи, що будь-яке позбавлення свободи має здійснюватися "відповідно до процедури, встановленої законом", пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не просто відсилає до національного закону, він також стосується "якості закону", вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права. При цьому "якість закону" означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість позбавлення свободи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

З метою удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства та урегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції, Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтею 183-7 "Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства".

Пунктом 3 частини 2 статті 183-7 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення, яким затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно з п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до п.1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно з п.12 р. ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Враховуючи вищенаведене, затримання іноземця та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливе з метою забезпечення примусового видворення з України.

Колегія суддів зазначає, що оскільки відповідач не підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі судового рішення за процедурою, передбаченою ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст.183-7 КАС України, а повинний бути переданий до країни свого громадянства за процедурою, що визначена Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписаною 25.09.2007 р. в м. Нью-Йорку, тому не підлягає задоволенню клопотання позивача про затримання відповідача для забезпечення примусового видворення.

Слід відмітити, що клопотання про затримання відповідача обґрунтовується виключно необхідністю забезпечення її примусового видворення, без застосування процедури реадмісії.

Відтак, помилковими є висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення клопотання про затримання відповідача.

Відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст. 204 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року по справі № 587/2908/17 підлягає скасуванню, а клопотання Сумського прикордонного загону про затримання ОСОБА_4 та поміщення до пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства , які незаконно перебувають в Україні, на строк до 6 місяців - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 204, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017р. по справі № 587/2908/17 скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання Сумського прикордонного загону про затримання Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та поміщення його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк 6 місяців - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 11.12.2017 р.