Справа № 360/1806/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/1806/17 Головуючий у 1-й інстанції: Унятицький Д.Є.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бородянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бородянського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Бородянського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за №17 від 05 вересня 2017 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, не погоджуючись із зазначеною постановою, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, у відповідності до довідки №3-29-868 Бородянської районної державної адміністрації від 22 вересня 2017 року вбачається, що позивач дійсно отримував посвідчення категорії НОМЕР_1, виданого 14.03.1997 Київською облдержадміністрацією (а.с. 12).

Згідно довідки виконавчого комітету Новогребельської сільської ради Бородянського району Київської області від 23.08.2017 №484 ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1962 року по 14.12.2000, а з 16.12.2000 та поданий час - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 досягненню 55 років позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за №17 від 05.09.2017 позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зниження пенсійного віку, оскільки до заяви про призначення пенсії за віком не надано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю категорії 4 (а.с. 10).

Згідно листа Управління соціального захисту населення Бородянської РДА №3126/08 від 09 серпня 2017 року позивачу відмовлено у видачі дубліката посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, оскільки прийнятий Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ, на підставі якого виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим територій, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Тому починаючи з 01 січня 2015 року департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрацій та міськвиконкомів на оформлення громадянам первинних та дублікатів посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 (а.с. 11).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які постійно проживали або постійно працювали у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4-х років пенсія надається зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а саме 5 років, враховуючи наявні матеріали справи, позивач має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 11 Закону №796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

У відповідності до п. 4 частини першої статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно ст. 55 Закону №796-XII пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи, зокрема особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

При цьому, у відповідності до частини третьої статті 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Отже, особи, які станом на 01 січня 1993 року постійно проживали або працювали на території зони посиленого радіоекологічного контролю понад чотири роки, визнаються потерпілими від Чорнобильської катастрофи та мають право на встановлення пільг і компенсацій, передбачених Законом №796-XII.

За правилами частин першої та третьої статті 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі - Порядок №51) встановлено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Абзацом 3 п. 10 Порядку №51 передбачено, що посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Таким чином, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічний висновок наведено Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2006 року (справа №21-1048во06) та в ухвалі від 04 вересня 2015 року (справа №690/23/15-а).

Згідно п.п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління - Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до довідки №3-29-868 Бородянської районної державної адміністрації від 22 вересня 2017 року позивач дійсно отримував посвідчення категорії НОМЕР_1, виданого 14.03.1997 Київською облдержадміністрацією (а.с. 12).

Однак, у подальшому, позивач втратив посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Рішенням Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за №17 від 05.09.2017 позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зниження пенсійного віку, оскільки до заяви про призначення пенсії за віком не надано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю категорії 4 (а.с. 10).

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що документи, які підтверджують факт видачі посвідчення, а також різноманітні довідки, які підтверджують факт проживання чи праці особи на території, яка відносилася до зони посиленого радіоекологічного забруднення, не є достатніми для призначення особі пенсії зі зниженням пенсійного віку за відсутності такого посвідчення, оскільки чинним законодавством не передбачено альтернативи за відсутності посвідчення, надавати інші документи.

За таких обставин, враховуючи що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи у позивача відсутнє і разом із заявою не надавалось, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, що у пенсійного органу були відсутні правові підстави для прийняття рішення про призначення позивачеві пенсії на умовах ст. 55 Закону №796-XII зі зниженням пенсійного віку.

Відтак право позивача на призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку може бути реалізоване останнім за умови надання відповідачу документів, які передбачені законодавством.

Частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому прийняте відповідачем рішення №17 від 05.09.2017 про відмову у призначенні такої пенсії, є правомірним і скасуванню не підлягає.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно листа Управління соціального захисту населення Бородянської РДА №3126/08 від 09 серпня 2017 року позивачу відмовлено у видачі дубліката посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, оскільки прийнятий Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ, на підставі якого виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим територій, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Тому починаючи з 01 січня 2015 року департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрацій та міськвиконкомів на оформлення громадянам первинних та дублікатів посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 (а.с. 11).

За правилами пункту 11 Порядку №51 у разі втрати або псування посвідчення замість нього видається дублікат на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, а також особистої заяви (з поясненням обставин втрати або псування посвідчення і зазначенням його номера і дати видачі) та публікації в пресі повідомлення про визнання втраченого посвідчення недійсним.

Дублікат видається органом, який видав посвідчення, або органом, який видає такі посвідчення за новим місцем проживання громадянина, на підставі завірених в установленому порядку копій документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку. Угорі у лівому кутку посвідчення ставиться штамп або робиться чорним чорнилом надпис: «Дублікат. Видано замість посвідчення серії ... № ...».

Згідно абзацу 5 п. 12 Порядку №51 у разі встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у разі, якщо втрачене позивачем посвідчення є чинним, не вилучалося та не скасовувалося уповноваженим органом, позивач, перш ніж ставити перед пенсійним органом питання про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону № 796-XII, повинен отримати дублікат такого посвідчення та надати його, або у разі відмови у його видачі, має можливість захищати свої права щодо отримання дублікату втраченого посвідчення у судовому порядку.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача є помилковим та вважає обгрунтованими доводи відповідача, викладені в його апеляційній скарзі.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Бородянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Бородянського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб