Справа № 736/964/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 736/964/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шаповал З.О.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, у якому просив: визнати дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язати здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% заробітної плати працюючого судді без обмежень граничного розміру з 04.10.2016 року, включивши до розрахунку розмір матеріальної допомоги на оздоровлення, зазначений у довідці ТУ ДСА України у Чернігівській області №03-36/811/17-вих від 17.05.2017 року.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2017 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача; зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру з 01.07.2017 року з врахуванням у зарплату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення згідно з довідкою ТУ ДСА України у Чернігівській області №03-36/811/17-вих від 17.05.2017 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що матеріальна допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Проте, із таким висновком не можна погодитися, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи убачається, що постановою Верховної ради України від 22.09.2016р. № 1600-V-ІІІ позивача звільнено з посади судді Корюківського районного суду Чернігівської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Позивач перебуває на обліку в Корюківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України з жовтня 2016 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

30.06.2017 року позивач звернувся до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області №03-36/811- вих. від 17.05.2017 року.

Рішенням відповідача № 7 від 10.07.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області №03-36/811- вих. від 17.05.2017 року, з посиланням на те, що включити матеріальну допомогу до суддівської винагороди, з якої обчислено пенсію позивача, немає законних підстав.

Уважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Поняття суддівської винагороди, визначене ч. 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

В силу положень ст. 136 Закону № 1402 та ст. 134 Закону № 2453-VI, суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Стаття 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI передбачає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

02 червня 2016 року прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (ч. 2 ст. 135 Закону № 1402-VIII).

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді у відставці виплачується за його вибором щомісячне довічне грошове утримання, у максимальному розмірі 90% заробітної плати (суддівської винагороди) судді, яка обчислюється з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Тобто, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди.

Отже, законодавством, чинним станом на час призначення щомісячного грошового утримання позивачу, так і чинним на час звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, було передбачено чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді.

При цьому, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

Таким чином, з урахуванням того, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то правові підстави для її врахування при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсутні.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016.

Так, рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3, абз. 1, 2, 4, 6 ч. 5 статті 141 Закону України Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, частини 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.10.2010 у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015.

Відповідно до вказаного рішення, частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Проте, у даній справі спірні правовідносини виникли не у зв'язку із прийняттям нового закону, положеннями якого обмежуються чи звужуються гарантії незалежності суддів порівняно із законом, що діяв раніше, і обставини справи цього не стосуються.

Також, зазначене рішення КСУ не стосується включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної оплачуваної відпустки у складову суддівської винагороди та розрахунку довічного грошового утримання судді.

Отже, з огляду на норми діючого закону Пенсійний фонд правомірно відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі поданої ним заяви та наданої довідки з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

А тому, постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області задовольнити.

Постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддя О.Є. Пилипенко