Справа № 815/5209/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №815/5209/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № 001140130 від 19.09.2016р., -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 грудня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № 001140130 від 19.09.2016р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки нерухоме майно ним отримано у дарунок від ОСОБА_3, яка є його матір'ю, яка є членом його сім'ї першого ступеня споріднення, відтак отримання в дарунок майна від фізичної особи, що є членом сім'ї першого ступеня спорідненості, з урахуванням приписів п. 174.3 ст. 174, п.179.2 ст.179 ПК України не підлягає оподаткуванню. Відтак, на думку позивача, зазначені в акті перевірки № 2341/15-54-13-04/НОМЕР_1 від 05.08.2016р. висновки контролюючого органу про порушення пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, ст.176, ст.179 ПК України є необґрунтованими, а збільшення грошового зобов'язання у розмірі 18670,69 грн. безпідставним.

Від відповідача надійшли письмові заперечення (а.с. 47-49), в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що згідно інформації Четвертої Одеської нотаріальної контори від 03.06.2016р. за № 1933/0116 ОСОБА_1 отримав дохід «за ознакою 114» (дохід, отриманий платником податку внаслідок прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня спорідненості) у розмірі 198731,00 грн., однак податкову декларацію про майновий стан і доходи у відповідному періоді до державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області не подав, в зв'язку з чим обов'язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не виконано, податкове зобов'язання не визначено та до бюджету не сплачено.

У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначивши, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Податковим кодексом України.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015р. між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) укладено договір дарування, за яким дарувальник передала у власність безоплатно, а дарувальник прийняв у власність безоплатно квартиру під АДРЕСА_1, яка в цілому складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 19,4 кв.м, загальною площею 49,6 кв.м (а.с. 5), який посвідчено 25.09.2015р. державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі за № 5-350).

Згідно п. 174.4 ст. 174 ПК України нотаріус за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса та/або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини щокварталу подають до контролюючого органу інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку. У такому самому порядку нотаріуси подають інформацію про посвідчення договорів дарування.

Так, до контролюючого органу надійшла інформація Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 03.06.2016 р. (вих. № 1933/0116), про те, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) отримав дохід «за ознакою 114» (другий ступень споріднення) за договором дарування, згідно якого оціночна вартість майна становить 298731 грн. В зв'язку з тим, що документи про родинні стосунки позивача відсутні у нотаріальній конторі, зазначено про неможливість визначення ступеню спорідненості (а.с. 51).

На підставі пп.78.1.1, 78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України та наказу державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 389 від 13.07.2016 р. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи-платника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з питань декларування доходів, отриманих внаслідок прийняття у спадщину майна, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р.

За результатами перевірки складено акт №234/15-54-13-04/НОМЕР_1 від 05.08.2016р. (а.с. 8-14), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, ст.176 та ст.179 ПК України, не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за рік;

пп. 168.2.1 п.168.2, пп. 168.4.8 п. 168.4 ст.168, ст. 176 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповнені донарахуванню підлягає 14936,55 грн. податку з доходів фізичних осіб;

заниження військового збору із сум доходу, отриманих платником податку внаслідок прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи не майнових прав від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. у сумі 4480,97 грн., в порушення пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 Кодексу.

За результатами перевірки прийнято три податкових повідомлення-рішення №№ , , 4 від 19.09.2016 р. Позивач не погоджується з встановленими за наслідками перевірки порушеннями пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, ст.176 та ст.179 ПК України, при цьому у прохальній частині адміністративного позову останній зазначив податкове повідомлення-рішення № 001140130 від 19.09.2016 р. Отже, виходячи зі змісту адміністративного позову, враховуючи доводи позивача, позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2016р., яким йому збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування» у розмірі 18670,69 грн.

Судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням № від 19.09.2016р. за порушення пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, ст.176 та ст.179 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування» у розмірі 18670,69 грн., в тому числі 14936,55 грн. за податковими зобов'язаннями та 3734,14 грн. за штрафними санкціями (а.с. 16).

Позивач, не погоджуючись з зазначеним рішенням контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пп.78.1.1, 78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України).

Платники податку зобов'язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку (ч.1 ст.176 ПК України).

За приписами п179.2ст. 179 ПК України відповідно до цього розділу обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи:

від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;

виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом;

від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу;

у вигляді об'єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Базою оподаткування за змістом п. 164.1 ст.164 ПК України є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, зокрема згідно пп.164.2.10 дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

В даному випадку позивачем не заперечується факт отримання ним у дарунок частини нерухомого майна, відповідно до договору дарування від 25.03.2015р. який посвідчено 25.09.2015р. державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі за № 5-350). Останній доводить той факт, що нерухоме майно отримано ним в дарунок від матері, яка є членом його сім'ї першого ступеню його споріднення.

Пунктом 174.6 ст.174 ПК України регулюється питання оподаткування доходу, отриманого платником податку як дарунок (або в результаті укладення договору дарування) від фізичних осіб, та передбачено, що кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Як вбачається зі змісту п. 174.2. та п.174.2.1 ПК України, об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою: а) вартість власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Пунктом 4.1.263 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 02.07.1973р. ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2), тобто вони є родичами першого ступеня споріднення.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що у даному випадку дарування від матері своєму сину нерухомого майна оподатковується за нульовою ставкою податку.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що в даному разі позивач не має обов'язку щодо подання до податкового органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, оскільки він отримав у дарунок майно, що оподатковувалось за нульовою ставкою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному разі ОСОБА_1 не має обов'язку до включення до загального річного оподатковуваного доходу та декларування суми доходу у вигляді вартості отриманого у дарунок майна у розмірі 298731,00 грн., в зв'язку з чим донарахування позивачу податку на доходу фізичних осіб (за ставкою 5%) у сумі 14936,55 грн. та штрафних санкцій у розмірі 3734,14 грн. є безпідставним.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених фактів та обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2016р. скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення №001140130 від 19.09.2016р.,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2016р.

Стягнути з державної податкової інспекції у Суворовському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.12.2017 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.