Справа № 727/9762/17
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/9762/17
Провадження № 2-а/727/396/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дію до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради, посилаючись на те, що вона є вдовою ОСОБА_3 померлого учасника бойових дій, який за життя був визнаний інвалідом 2 групи від загального захворювання. Після смерті чоловіка вдруге не одружилася.

Вказує, що відповідно до п.2 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на неї поширюється чинність даного Закону, як на дружину померлого учасника бойових дій, що був визнаний за життя інвалідом від загального захворювання, оскільки вона не одружилася вдруге.

Отримання такого статусу надає право на отримання доплати до пенсії та користування пільгами, передбаченими ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі право на 50 відсоткову знижку по оплаті за житло і комунальні послуги, безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням, безкоштовне одержання ліків та цілий ряд інших пільг.

Вона в жовтні 2016 року, відразу після смерті чоловіка, звернулася до відповідача для присвоєння їй статусу особи, на яку поширюється чинність даного закону, однак посадові особи даного відділу їй в усній формі відмовили у наданні такого статусу і розяснили, що вона не має права на його отримання, оскільки закон передбачає такий статус лише вдовам учасників бойових дій Великої Вітчизняної війни.

При спілкуванні з родичами з інших областей України їй стало відомо, що в інших регіонах за аналогічних обставин такий статус вдовам учасників бойових дій не Великої Вітчизняної війни встановлюється. Крім того, позивачка зазначає, що зателефонувавши з даного питання до відділу соціального захисту населення міста Хмельницький, їй спеціалісти підтвердили, що вони дійсно встановлюють статус таким особам, як вона, і наявних у неї документів достатньо для отримання такого статусу.

Її чоловік перебував на обліку як учасник бойових дій в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення міської ради та користувався відповідними пільгами. Також ОСОБА_3 за життя був визнаний інвалідом другої групи загального захворювання безтерміново.

Вказує, що 17.08.2017 року її представник письмово звернувся до відповідача із заявою за № 31/17, в якій просив розглянути питання щодо надання їй статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», і прийняти рішення по суті звернення. До цього звернення були додані належним чином завірені копії усіх документів, які підтверджують наявність у неї права на отримання такого статусу.

Відповідач надав письмову відмову від 23.08.2017 року за № Б-803, в якій зазначив те, що до компетенції Комісії з розгляду питань, повязаних із встановленням статусу учасника війни, положення про яку затверджено рішенням виконавчого комітету міської ради від 27.10.2015 року № 603/22, не належать повноваження щодо встановлення статусу члена сімї померлого учасника бойових дій та вирішити по суті порушеного у зверненні питання немає підстав. Окрім того, у відповіді було зазначено, що відповідач зіткнувся з неоднозначним тлумаченням абзацу 1 п.2 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у звязку з чим ним 23.08.2017 року через департамент соціального захисту населення облдержадміністрації надіслано лист до Мінсоцполітики щодо розяснення порядку застосування даної норми Закону.

Позивачка зазначає, що порушене нею питання дійсно не належить до компетенції цієї Комісії, воно вирішується безпосередньо посадовими особами відповідача шляхом видачі відповідного посвідчення на підставі наявних у неї підтверджуючих документів.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.4, 2.5, 2.6 посадової інструкції головного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку пільговиків управління соціального захисту населення Шевченківського району, яка затверджена наказом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 23.10.2015 року № 11, на дану посадову особу покладено функції прийому громадян з питання надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», прийняття підтверджуючих документів, формування особових справ, внесення інформації в Єдиний державний автоматизований реєстр пільговиків, надання відповідного статусу на підставі поданих документів та видача посвідчення і довідки.

Згідно пунктів 2.1-2.4, 2.11 посадової інструкції начальника відділу персоніфікованого обліку пільговиків управління соціального захисту населення Шевченківського району, яка затверджена наказом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 23.10.2015 року № 11, на дану посадову особу покладено функції керівництва діяльністю відділу, забезпечення виконання покладених на відділ завдань, забезпечення дотримання законодавства, контроль щодо правомірності надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», організація роботи з розгляду звернень громадян. Відповідно до п.4.1 посадової інструкції начальник відділу несе персональну відповідальність за невиконання покладених на відділ завдань.

Таким чином, позивач вважає, що відмова відповідача суперечить чинному законодавству та посадовим обовязкам працівників даного департаменту.

Позивачка вказує, що з метою зясування неоднозначного тлумачення було направлено адвокатські запити до Чернівецького міського голови, ОСОБА_2 соціального захисту населення Чернівецької облдержадміністрації та до Міністерства соціальної політики України.

Чернівецький міський голова у відповіді на запит від 13.09.2017 року № Б-2905-01/10 вказав, що функції щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відносяться до повноважень структурних підрозділів ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради.

ОСОБА_2 соціального захисту населення Чернівецької ОДА у відповіді на запит від 08.09.2017 року № 01.1-18/4350 розяснив, що відповідно до п.4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» видаються посвідчення. Такі посвідчення видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина. Також у відповіді зазначено, що її покійний чоловік ОСОБА_3 не був учасником бойових дій Великої Вітчизняної війни.

Міністерство соціальної політики України у своїй відповіді на запит адвоката від 11.09.2017 року № 540/о/166-17/401 виклало правильне тлумачення Закону. Так, відповідно до п.2 ст.10 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, на яких поширюється чинність цього Закону, відносяться дві категорії дружин (чоловіків) померлих учасників бойових дій, які не одружилися вдруге: інвалідів Великої Вітчизняної війни; учасників війни та учасників бойових дій, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин.

Крім того, Міністерство соціальної політики України у відповіді зазначило перелік документів, необхідних для встановлення такого статусу, та повідомило, що департамент соціального захисту Чернівецької ОДА з даного питання до Міністерства не звертався.

На підставі викладеного позивачка просить визнати протиправною відмову ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради у наданні їй статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради надати їй статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з моменту письмового звернення, а саме: з 17.08.2017 року та видати відповідне посвідчення, а також стягнути з відповідача всі судові витрати.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з урахуванням наданих письмових заперечень.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За приписами пункту 7 частини першої статті 3 цього Кодексу суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, виходячи з приписів норм чинного законодавства, спір, який виник між сторонами у даній справі, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 04.05.1967 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 062383 (а.с.12).

03.10.2016 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 165678 (а.с.11).

Чоловік позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 мав статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АБ № 164369 (а.с.13) та перебував на обліку як учасник бойових дій в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради і користувався відповідними пільгами.

Крім того, ОСОБА_3 за життя був визнаний інвалідом другої групи загального захворювання безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК серії 2-18 АЗ № 221876 (а.с.15) та записом в пенсійному посвідченні № НОМЕР_1 (а.с.13).

Позивачка ОСОБА_1 після смерті чоловіка не одружилася вдруге, що підтверджується копією паспорта позивачки (а.с.9) та копією нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про те, що вона в зареєстрованому шлюбі як в Україні, так і поза її межами в теперішній час не перебуває. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 позивачка є вдовою, повторний шлюб не укладала.

Правовий статус учасників бойових дій, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них закріплено в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII.

Статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до абзацу 1 п.2 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність даного Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

Отримання такого статусу надає право на отримання доплати до пенсії та користування пільгами, передбаченими ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі право на 50 відсоткову знижку по оплаті за житло і комунальні послуги, безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням, безкоштовне одержання ліків та цілий ряд інших пільг.

17.08.2017 року представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради із заявою за № 31/17, в якій просив розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», і прийняти рішення по суті звернення. До цього звернення були додані копії усіх документів, які підтверджують наявність у позивачки права на отримання такого статусу (а.с.16).

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради надав відповідь від 23.08.2017 року за № Б-803, в якій зазначив, що до компетенції Комісії з розгляду питань, повязаних із встановленням статусу учасника війни, надання пільг ветеранам війни та іншим категоріям осіб за фактичним місцем проживання у випадках, передбачених чинним законодавством, затвердженої рішенням виконавчого комітету міської ради від 27.10.2015 року № 603/22 зі змінами та доповненнями, не належать повноваження щодо встановлення статусу члена сімї померлого учасника бойових дій та вирішити по суті порушені у запиті питання, наразі немає підстав. Крім того, у відповіді було зазначено, що у зв'язку з неоднозначним тлумаченням абзацу 1 п.2 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» департаментом праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради надіслано лист від 23.08.2017 року № 09/09/2021 до Міністерства соціальної політики України щодо розяснення порядку застосування норм вищезазначеного законодавчого акту (а.с.17).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.4, 2.5, 2.6 посадової інструкції головного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку пільговиків управління соціального захисту населення Шевченківського району (а.с.18-20), яка затверджена наказом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 23.10.2015 року № 11, на дану посадову особу покладено функції прийому громадян з питання надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», прийняття підтверджуючих документів, формування особових справ, внесення інформації в Єдиний державний автоматизований реєстр пільговиків, надання відповідного статусу на підставі поданих документів та видача посвідчення і довідки.

Згідно пунктів 2.1-2.4, 2.11 посадової інструкції начальника відділу персоніфікованого обліку пільговиків управління соціального захисту населення Шевченківського району (а.с.21-23), яка затверджена наказом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 23.10.2015 року № 11, на дану посадову особу покладено функції керівництва діяльністю відділу, забезпечення виконання покладених на відділ завдань, забезпечення дотримання законодавства, контроль щодо правомірності надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», організація роботи з розгляду звернень громадян. Відповідно до п.4.1 посадової інструкції начальник відділу несе персональну відповідальність за невиконання покладених на відділ завдань.

Таким чином, суд вважає, що вирішення питання про перевірку підтверджуючих документів та видачу позивачці посвідчення відноситься до компетенції посадових осіб відповідача, а тому відмова з підстав відсутності у відповідача повноважень для вирішення вказаного звернення по суті суперечить чинному законодавству та посадовим обовязкам працівників департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради.

Судом встановлено, що з метою зясування неоднозначного тлумачення законодавства позивачкою через свого адвоката було направлено запити до Чернівецького міського голови, ОСОБА_2 соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації та до Міністерства соціальної політики України (а.с.24-26).

Чернівецький міський голова у відповіді на запит від 13.09.2017 року № Б-2905-01/10 (а.с.27) вказав, що функції щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відносяться до повноважень районних управлінь соціального захисту населення департаменту праці та соціального захисту населення, які являються структурними підрозділами ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради.

Міністерство соціальної політики України у своїй відповіді на запит адвоката від 11.09.2017 року № 540/о/166-17/401 (а.с.29) зазначило, що відповідно до п.2 ст.10 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, на яких поширюється чинність цього Закону, відносяться дві категорії дружин (чоловіків) померлих учасників бойових дій, які не одружилися вдруге: інвалідів Великої Вітчизняної війни; учасників війни та учасників бойових дій, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин.

За змістом ст. 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків для осіб, на яких поширюється чинність цього Закону встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого».

Пунктом 7 цього Положення встановлено, що «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно п. п. 14, 16 ч. 1 Європейської соціальної хартії в редакції від 03.05.1996 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» № 137-V від 14.09.2006 року кожна людина має право користуватися послугами соціальних служб, сім'я як головний осередок суспільства має право на належний соціальний, правовий та економічний захист для забезпечення її всебічного розвитку.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з приписами Розділу 11 Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивачка довела суду ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем в своїх запереченнях (а.с.32) не надано жодних доказів стосовно правомірності прийнятого ним рішення, а тому порушене право позивачки ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом задоволення поданого нею позову в повному обсязі, оскільки, на позивачку, яка не одружилася вдруге, як на дружину померлого учасника бойових дій, що був визнаний за життя інвалідом від загального захворювання, поширюється та має надаватися статус особи, передбачений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Тому, згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України понесені позивачкою при зверненні до суду судові витрати у виді суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 грн. підлягають стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради.

Відповідно до ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 90 КАС України витрати, повязані з оплатою адвоката, іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 сплатила своєму адвокату суму 10120 грн., що підтверджується довідкою-квитанцією № 17/08/17 від 07.12.2017 року, однак, суд вважає, що обсяг робіт та час, який був витрачений на дані роботи, не відповідає тій сумі коштів, які були сплачені за виконані роботи, тому витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в меншому розмірі, а саме в сумі 1280 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст. 4, абз.1 п.2 ст.10, ст.ст.15, 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, ст.ст.2, 3, 6, 7, 9, 11, 17, 71, 87, 90, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дію задовольнити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради у наданні ОСОБА_1 статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради надати ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з моменту письмового звернення з 17 серпня 2017 року та видати відповідне посвідчення.

Вимоги про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду, в сумі 640 (шістсот сорок) гривень та витрати на правову допомогу в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

В задоволенні іншої частини вимог про відшкодування судових витрат відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення, а особам, які не були присутні при проголошенні постанови в той же строк з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ :