Справа № 809/1604/17
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа № 809/1604/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Арабчук В.М.,

за участю: представника позивача - Шамотайло Б.Ю., відповідач - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 12830,99 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 12830,99 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом в сумі 12830,99 грн., яка виникла в зв'язку з несплатою у повному обсязі відповідачем грошових зобов'язань, визначених позивачем в податковому повідомленні-рішенні №1979-17 від 10.06.2015, а також пені за прострочення сплати вказаних зобов'язань.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. Згідно частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відкриття провадження направлена за адресою державної реєстрації місця проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (індекс 77300, Івано-Франківська область, місто Калуш, вул. Каракая, 13). Однак поштове відправлення із відміткою поштового зв'язку: "за закінченням встановленого строку зберігання", повернулося на адресу суду 06.12.2017 разом з ухвалою про відкриття провадження.

Відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату й час проведення судового засідання в даній справі.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, - судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець 04.10.2005 та перебуває на обліку в Калуській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 12830,99 грн., з яких 8333,33 грн. залишок несплаченого транспортного податку з фізичних осіб та 4497,66 грн. пеня (а.с.9).

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 15.1 статті 15 зазначеного Кодексу визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.3, пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно вимог статті 36 вказаного Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (статті 38 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Суд встановив, що в фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 виник податковий борг внаслідок неповної сплати податкового зобов'язання з транспортного податку, яке нараховане контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні №1979-17 від 10.06.2015 в розмірі 25000,00 грн. (а.с.11).

Порядок справляння транспортного податку встановлено статтею 267 Податкового кодексу України.

Так, підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення даних правовідносин), об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування згідно підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України визначено легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка транспортного податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України).

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до підпункту 267.7.1 пункту 267.7 статті 267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (підпункт 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України).

Згідно матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення №1979-17 від 10.06.2015 про нарахування відповідачу транспортного податку в розмірі 25000,00 грн., отримано фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, про що свідчить її особистий підпис на корінці даного податкового повідомлення-рішення (а.с.11).

За результатами поданої відповідачем податкової декларації №1234/10/13-01 від 25.11.2016, сума податкового зобов'язання зменшилася на 16666,67 грн., при цьому відбулось нарахування пені в розмірі 4497,66 грн.

Пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначену для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Калуською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 26.10.2015 №1770-23 на суму 25019,35 грн. (а.с.12).

Відповідач вказану податкову вимогу не оскаржила у строк, передбачений Податковим кодексом України. Доказів протилежного відповідач суду відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не подав.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Заборгованість відповідача підтверджується довідкою про борг за платежами фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 27.10.2017 (а.с.9), копією корінця податкової вимоги №1770-23 від 26.10.2015 (а.с.12), картками особового рахунку (а.с.10).

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів на звернення до суду про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 12830 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять) грн. 99 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 12.12.2017.