Справа № 820/2278/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 р.Справа № 820/2278/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2017р. по справі № 820/2278/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Арт-Буд"

до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2017р. позов ТОВ "Тех-Арт-Буд" задоволено.

Скасовано рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.01.2017 р. №28/26-54-12-01-18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Арт-Буд".

Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі відповідач, ДПІ), не погоджуючись з судовим рішенням подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, вислухав суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідив докази по справі приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2017р. ДПІ прийнято рішення № 28/26-54-12-01-18 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ "Тех-Арт -Буд" відповідно до п.п. "г" п. 184.1 ст. 184 ПК України , а саме: не надання платником податку податковому органу декларації з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців. (а.с.86-87)

Позивач не погоджуючись із рішенням про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення відповідачем прийнято не правомірно, не обґрунтовано та без з'ясування всіх обставин.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковим кодексом України визначено виключний перелік скасування свідоцтва платника податку на додану вартість.

Згідно пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Податкового кодексу України особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу. При цьому анулювання реєстрації здійснюється на дату подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.

Відповідно до п.п. «г» п. 5.1 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014 р., ( далі - Положення №1130), реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо: особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Згідно абзаців 1-2 пункту 5.5 Положення №1130, анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість у разі існування відповідних підстав.

Підпунктом 3 абзацу 3 пункту 5.5 Положення №1130 визначено, що рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є довідка про подання/неподання платником податку на додану вартість контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником податку на додану вартість та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Пунктом 5.7 Положення визначено, що протягом трьох робочих днів після дня анулювання один примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ надсилається контролюючим органом особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи або за наявності відомостей про комісію з припинення (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію) або ліквідатора такої особи - за місцезнаходженням комісії. Примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано листом з повідомленням про вручення або передано під розписку самому платнику податків - фізичній особі або відповідальній особі платника податків - юридичної особи чи будь-якій особі за наявності належним чином оформленої довіреності від платника податків.

Якщо контролюючий орган або пошта не може вручити платнику податків примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, відмовою прийняти таке рішення, незнаходженням за місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків, то працівник того структурного підрозділу, яким надсилалось таке рішення, на підставі інформації від структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або на підставі іншої інформації оформляє відповідну довідку, у якій вказує причину, що призвела до неможливості вручення примірника рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Зазначена довідка разом з примірником рішення про анулювання реєстрації, що не був вручений, долучається до облікової справи (реєстраційної частини) цього платника. Примірник рішення, що не був вручений, може бути переданий під розписку самому платнику податків чи Представнику платника в разі письмового або усного звернення до контролюючого органу, де зберігається облікова справа платника податків (п. 5.8. Положення).

Всупереч вимог п. 5.7 Положення податковим органом не надано суду доказів вручення позивачу рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе лише за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

При цьому, такі обставини мають підтверджуватися як самими деклараціями з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких декларація

В рішенні про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість податковим органом зазначено про не подання позивачем з 01.01. 2016 року по 31.12. 2016 року податкових декларацій з податку на додану вартість, що свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, та відсутність за останні 12 календарних місяців обсягів оподатковуваних операцій.

Зазначене рішення не містить посилання на довідку про неподання позивачем до відповідача декларації з ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції вживалися дії щодо витребування у відповідача документів, зокрема довідки в підтвердження не подання звітності позивачем.

На виконання вимог суду відповідачем було надано копію рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ № 28/26-54-12-01-18 від 27.01.2017 року, копію запиту на встановлення місцезнаходження платника податку № 694/26-54-12-01-22 від 04.04.2016 року, копію запиту на встановлення місцезнаходження платника податку № 417/26-54-12-01-22 від 22.03.2016 року, копію запиту на встановлення місцезнаходження платника податку № 24/26-54-11-01-22 від 16.12.2015 року, копію повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 06.04.2016 року №1448/9/26-54-08-01-46/353, копію повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 20.01.2016 року №323/9/26-54-08-01-50/59, копію повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 06.05.2016 року №1868/9/26-54-08-01-54/493.

Колегія суддів зазначає, що надані відповідачем документи не є належними доказами в підтвердження обставин щодо звітування позивачем.

Проте ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції відповідачем Довідку про неподання ТОВ "Тех-Арт-Буд" контролюючому органу декларацій з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців передбачену пп. 2 п. 5.5 Розділу V Положення, на підставі якої контролюючий орган має право самостійно прийняти рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ надано не було.

Також відповідачем не надано до суду копію останньої поданої декларації позивача та не зазначено дату її подання задля доведення факту початку перебігу встановленого дванадцятимісячного строку.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності розірвання договору про визнання електронних документів з позивачем, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки не є предметом зазначеного спору. Позивачем зазначено та не заперечувалось сторонами у справі, що податковим органом розірвано з позивачем договір про визнання електронних документів односторонньому порядку, проте на момент подання податкової звітності в електронному вигляді у ТОВ "Тех-Арт-Буд" посилений сертифікат відкритого ключа був чинним. Доказів зворотнього матеріали справи не містять, як і доказів зміни позивачем місця реєстрації.

Оцінивши докази по справі, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, щодо скасування прийнятого відповідачем рішення у зв'язку із відсутністю доказів, які стали підставою для його прийняття.

Частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте податковий орган цього обов'язку не виконав.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2017р. по справі № 820/2278/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2017 р.