Справа № 826/13850/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2017 року № 826/13850/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Щербань Є.В., вирішив у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання протиправною, незаконною Постанови НКРЕКП від 10.04.2017 р. № 494 в частині п. 19, та її скасування

за участі представників сторін:

представників позивача Вєдєрнікової О.С. (довіреність від 01.06.2016 р.), Моісеєнка І.Є. (довіреність від 21.11.2017 р. №77), Сєнькова Є.І. (довіреність від 28.12.2016 р. №15)

представника відповідача Смикалова В.Р. (довіреність від 21.09.2017 р. №59).

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (далі по тексту - Позивач, ПАТ «Луганськгаз») з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - Комісія, НКРЕКП, Відповідач), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 13.11.2017 року №01-02-43/2188 просить: 1) визнати протиправною та незаконною Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2017 року №494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» в частині п. 19 постанови, яким скасовано Постанову НКРЕКП від 28.03.2017 N 366 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Луганськгаз»; 2) скасувати Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2017 року №494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» з моменту її прийняття в частині п. 19 постанови, яким скасовано Постанову НКРЕКП від 28.03.2017 р. №366 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Луганськгаз».

Ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2017 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Постанова №494 є такою, що винесена в порушення норм діючого законодавства у сфері енергетики, а саме: законів України "Про Національну комісію, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про природні монополії", "Про ринок природного газу", інших актів законодавства, що регулюють відносини у сфері енергетики. Крім того, зазначає Позивач, Постанова №494 була прийнята з порушенням процедури прийняття рішень НКРЕКП, встановленою Законом "Про Національну комісію, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та Регламентом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Постановою НКРЕКП від 06.12.2016 року №2133. З огляду на зазначене, Постанова № 494 порушує право ПАТ "Луганськгаз" на отримання недискримінаційних, прозорих тарифів на послуги з розподілу природного газу, встановлених, виходячи із економічно обґрунтованих та прозорих витрат ПАТ "Луганськгаз" та з урахуванням належного рівня рентабельності.

Під час розгляду справи представники Позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили Суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник Відповідача заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» (далі - Закон) до компетенції Регулятора на ринку природного газу належить, зокрема встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу та розподілу природного газу та відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» до повноважень НКРЕКП належить, зокрема встановлення тарифів на товари (послуги) суб'єктів природних монополій.

Разом з цим, Законом передбачено здійснення оплати вартості послуг транспортування та розподілу природного газу як плати за потужність об'єкта споживача.

З огляду на зазначене, на виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу» та Меморандуму про економічну і фінансову політику (Лист про наміри від 01 вересня 2016 року №14168/0/2-16 до Міжнародного валютного фонду) 28 березня 2017 року на відкритому засіданні НКРЕКП було прийнято рішення про встановлення тарифів:- на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для ПАТ «Укртрансгаз» (постанова НКРЕКП від 28.03.2017 №348); -на послуги розподілу природного газу для газорозподільних підприємств, розрахованих на основі приєднаної потужності (постанови НКРЕКП від 28.03.2017 №№ 349 - 392).

Після встановлення тарифів, розрахованих на основі приєднаної потужності відповідно до законодавства, що було логічним продовженням загальної реформи ринку природного газу, до НКРЕКП одночасно звернулись споживачі, Прем'єр- міністр України Володимир Гройсман та Президент України Петро Порошенко щодо призупинення дії рішень НКРЕКП щодо встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу з метою забезпечення додаткового захисту споживачів.

Відповідно до протоколу засідання НКРЕКП, яке проводилося у формі відкритого слухання від 10.04.2017 №35, на зазначеному засіданні було розглянуто питання про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу, та було ухвалено рішення щодо скасування попередніх рішень про встановлення тарифів на послуги транспортування та розподілу природного газу як плати за потужність, за результатами якого НКРЕКП було прийнято постанову №494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Крім того, представник Відповідача зазначає, що Постанова НКРЕКП від 10.04.2017 р. №494 прийнята відповідно до наданих чинним законодавством повноважень, із додержанням процедури прийняття спірного рішення, а тому доводи Позивача, на думку Відповідача, є передчасними та надуманими і не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, Відповідач зазначає, що спірне рішення не порушує права Позивача, що в свою чергу є підставою для відмови Позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що 10 квітня 2017 року НКРЕКП прийнято Постанову №494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (надалі - Постанова №494), пунктом 1 якої постановлено скасувати деякі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з переліком, що додається.

У відповідності до п. 19 Переліку постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що скасовуються, затверджено Постановою НКРЕКП 10.04.2017 №494, Постанова НКРЕКП від 28.03.2017 №366 "Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ "Луганськгаз" підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із прийнятою Постановою, вважаючи її протиправною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся до суду із позовом за захистом порушених прав та законних інтересів.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої - третьої статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 р. №1540-VIII (надалі - Закон №1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб'єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Згідно зі статтею 3 Закону №1540-VIII, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб'єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом. Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Частинами першою, другою статті 14 Закону №1540-VIII, встановлено, що засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті. Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію. У разі розгляду Регулятором питання, що містить таємну інформацію, порядок доступу до якої регулюється законом, Регулятор приймає рішення про розгляд такого питання в режимі закритого слухання.

Відповідно до п. 1.1, п. 1.4 Регламенту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затвердженого Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 06 грудня 2016 року №2133 (надалі - Регламент №2133), цей Регламент установлює порядок організації діяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), пов'язаної із здійсненням її повноважень. НКРЕКП у межах своїх повноважень, на підставі та на виконання актів законодавства видає постанови і розпорядження, організовує і контролює їх виконання. Голова НКРЕКП видає накази з питань щодо державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. Керівник апарату видає накази, розпорядження та доручення з питань, що належать до його компетенції відповідно до Закону України "Про державну службу" та розподілу функціональних обов'язків.

Згідно з п. 7.5, Регламенту №2133, перелік питань, що виносяться на розгляд НКРЕКП, інформація про місце, дату і час проведення засідань у формі відкритих слухань, оприлюднюються не пізніше як за три робочі дні до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті НКРЕКП. Відповідні структурні підрозділи, питання яких винесені на розгляд засідання НКРЕКП, не пізніше як за чотири робочі дні (до 14-00) до дня проведення засідання готують проекти рішень НКРЕКП, зокрема проекти постанов або розпоряджень, що пропонуються до прийняття, та обґрунтування до них, які підписуються керівником структурного підрозділу та візуються членом НКРЕКП, відповідно до розподілу обов'язків, одержані зауваження та пропозиції, а також аргументована позиція НКРЕКП щодо одержаних зауважень, у разі необхідності додають інші документи: аналітичні довідки, таблиці, діаграми тощо, та направляють в електронному вигляді до відділу інформації та комунікацій з громадськістю для оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 04.04.2017 р. на веб-сайті НКРЕКП розміщено інформацію про засідання Комісії 10.04.2017 року, що проводитиметься у формі відкритого слухання, із зазначенням питань порядку денного, зокрема про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів газу.

Відповідно до п. 7.7 Регламенту №2133 відповідні структурні підрозділи, питання яких винесені на розгляд засідання НКРЕКП, не пізніше як за чотири робочі дні (до 14-00) до дня проведення засідання готують проекти рішень НКРЕКП, зокрема проекти постанов або розпоряджень, що пропонуються до прийняття, та обґрунтування до них, які підписуються керівником структурного підрозділу та візуються членом НКРЕКП, відповідно до розподілу обов'язків, одержані зауваження та пропозиції, а також аргументована позиція НКРЕКП щодо одержаних зауважень, у разі необхідності додають інші документи: аналітичні довідки, таблиці, діаграми тощо, та направляють в електронному вигляді до відділу інформації та комунікацій з громадськістю для оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

На офіційному веб-сайті НКРЕКП в розділі «Матеріали до засідання на 10 квітня 2017» розміщено «Обґрунтування Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері до рішення про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу» (надалі - Пояснювальна записка), з додатками Проектів внесення змін до Постанов НКРЕКП від 28.03.2017 р. №348-386, 388-391 (http://www.nerc.gov.ua/data/filearch/Materialy_zasidan/2017/kviten/10.04.2017/p1_10-04-2017.pdf).

Серед інших, до вказаної Пояснювальної записки додано проект Постанови НКРЕКП "Про внесення змін до постанови НКРЕКГІ від 28.03.2017 року № 366", що стосувалася змін до тарифу на розподіл природного газу для ПАТ "Луганськгаз" (роздруківка з веб-сайгу НКРЕКП Пояснювальної записки з проектом постанови долучено до матеріалів справи).

В Пояснювальній записці зазначено наступне: «З огляду на зазначене вище, з метою сприяння захисту вразливих споживачів та соціального захисту побутових споживачів, Департамент пропонує внести зміни до постанов НКРЕКП від 28.03.2017 № 348-386, 388-391. Департаментом розроблено відповідні проекти постанов НКРЕКП, які пропонуються НКРЕКП до розгляду та затвердження.», до матеріалів справи залучено копії документів взятих з офіційного веб-сайту НКРЕКП.

Пунктами 8.1, 8.14, 8.16, 8.20 - 8.23 Регламенту №2133, встановлено, що у призначений час головуючий на засіданні, за наявності кворуму, відкриває засідання НКРЕКП та ставить питання щодо зауважень та пропозицій до порядку денного. Питання розглядаються, як правило, у тій послідовності, у якій їх включено до порядку денного засідання, якщо інші пропозиції від учасників засідання не надійшли. Засідання НКРЕКП веде Голова. Головуючий на засіданні НКРЕКП: відкриває, закриває, оголошує перерви та неупереджено веде засідання, спрямовуючи розгляд питань на забезпечення повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин; повідомляє НКРЕКП про осіб, присутніх на засіданні за офіційним запрошенням; надає слово для доповіді (співдоповіді), оголошує наступного доповідача; створює рівні можливості для участі в обговоренні питань; ставить питання на голосування, оголошує прийняте за результатами голосування рішення; забезпечує дотримання вимог цього Регламенту всіма присутніми на засіданні; вживає заходи щодо підтримання порядку на засіданні; здійснює інші повноваження відповідно до цього Регламенту. У розгляді питання по суті беруть участь представники структурних підрозділів НКРЕКП та запрошені учасники засідання. Черговість надання слова визначається головуючим. Розгляд питання починається з виступу посадової особи апарату НКРЕКП, яка доповідає по суті питання, що розглядається. Доповідач зобов'язаний викласти зміст питання, підстави для винесення питання на розгляд НКРЕКП та запропонувати проект рішення.

Позивач зазначає, що із відеозапису засідання Комісії, який розміщено в загально доступних Інтернет ресурсах (https://www.youtube.com/watch?v=lMWSpSgjG4o), з 1 хвилини 00 сек. головуючим було оголошено питання, зокрема, про призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу, та надано слово представнику структурного підрозділу НКРЕКП для обґрунтування винесеного на обговорення питання.

Головуючим безпосередньо зазначено наступне: «Друге питання, яке сьогодні було винесене на розгляд, що на минулому тижні сформульовано раніше, як призупинення дії та внесення змін до деяких постанов НКРЕКП з метою недопущення підвищення загального рахунку для побутових споживачів природного газу».

В вищезазначеній Пояснювальній записці зазначено про внесення змін до Постанов НКРЕКП від 28.03.2017 р. №348-386, 388-391, проте, під час засідання Головуючим надано слово для виступу представнику Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері, яка зазначила, що Департамент пропонує: скасувати попередні рішення НКРЕКП, забезпечити обговорення за участю громадськості, здійснити розрахунки з метою не підвищення загального рахунку для побутових споживачів і внести відповідні зміни до рішень НКРЕКП. Так, в матеріалах справи міститься копія Протоколу №35 засідання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яке проводилося у формі відкритого засідання 10.04.2017 р. (надалі - Протокол №35).

В Протоколі №35 зазначено, що Департамент пропонує, скасувати рішення НКРЕКП, в даному випадку Постанови НКРЕКП, а уже в подальшому після обговорення внести відповідні зміни до рішень.

Суд звертає увагу, що Відповідач підтверджує в своїх запереченнях, що відповідно до відеозапису засідання НКРЕКП від 10.04.2017 (міститься у відкритому доступі на офіційному веб-сайті НКРЕКП) вбачається, що пропозицією Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері було, серед іншого, «скасувати попередні рішення Комісії» (3:45 хвилина відеозапису), що знайшло своє відображення у протоколі засідання НКРЕКП від 10.04.2017 № 35 (міститься в матеріалах справи).

З аналізу матеріалів справи вбачається, не заперечується Відповідачем, що на засіданні НКРЕКП 10.04.2017 р. обговорювалося питання про скасування постанов НКРЕКП від 28.03.2017 р. №348-386, 388-391, а уже в подальшому після обговорення внести відповідні зміни до рішень, якими підвищити загальні рахунки для побутових споживачів.

На сторінці 4 Протоколу №35 зазначено наступне: «ОСОБА_7 - Голова НКРЕКП детально проінформував, що рішення, яке запроваджене з 01 квітня 2017 року НКРЕКП скасовує і жодного підвищення кінцевої ціни не буде та додав, що рішення приймалося відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням принципів прозорості та публічності. НКРЕКП додатково опрацює зазначене питання, проведе додаткові консультації з Кабінетом Міністрів України в частині, що безпосередньо залежить від Уряду, а саме поширення субсидій на послуги з транспортування та розподілу, та консультації за участю громадськості.».

З вищезазначеного вбачається, що під час засідання обговорювалося питання про скасування в цілому рішень, які запровадженні з 01.04.2017 р., а саме, Постанов НКРЕКП від 28.03.2017 р. №348-386, 388-391, а не внесення в них певних змін.

У відповідності до п. 8.27 - 8.30 Регламенту №2133, обговорення питання припиняється за пропозицією головуючого. Після обговорення питання головуючий оголошує про закінчення його розгляду та перехід до голосування. Рішення НКРЕКП приймаються відкритим фіксованим (поіменним) голосуванням. Перед кожним голосуванням головуючий формулює зміст рішення, що ставиться на голосування, та пропонує провести голосування щодо нього.

Як вбачається з Протоколу №35, Головуючий запропонував погодитись з пропозицією Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері щодо скасування попередніх рішень про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу як плати за потужність, здійснення розрахунків з метою непідвищення загального рахунку для побутових споживачів, за дане рішення проголосували всі присутні одноголосно «за».

Суд звертає увагу, що під час голосування та під час виступу представника Департаменту із регулювання відносин у нафтогазовій сфері не ставилося на обговорення (пропозиція) питання про внесення змін або виключення певних пунктів в деяких рішеннях (Постанов НКРЕКП від 28.03.2017 р. №348-386, 388-391), що в свою чергу свідчить, що Постанови НКРЕКП від 28.03.2017 р. №348-386, 388-391 підлягали скасуванню в цілому.

Поняття внесення змін міститься в Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації наказом Міністерства юстиції України від 2 серпня 2007 р. №592/5.

Пунктами 2.22, 2.23 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації наказом Міністерства юстиції України від 2 серпня 2007 р. №592/5, визначено, що змінами, що вносяться до нормативно-правового акта, може бути передбачено: заміну слів, цифр, доповнення словами, цифрами та їх виключення; нову редакцію розділів, глав, пунктів, підпунктів, абзаців, речень; доповнення розділами, главами, пунктами, підпунктами, абзацами, реченнями або їх виключення. Зміни вносяться до основного нормативно-правового акта, а не до акта про внесення змін до нього.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення встановленого Регламенту №2133, замість внесення змін до Постанов НКРЕКП від 28.03.2017 року №348-386, 388-391 Постановою №494 було прийняте рішення про скасування постанов №№ 348-391 без внесення його до порядку денного та попереднього оприлюднення на сайті НКРЕКП.

Відповідно до статті 17 Закону 1540-III до повноважень НКРЕКП належить, зокрема, встановлення тарифів на товари (послуги) суб'єктів природних монополій. Статтями 23 та 39 Закону України «Про ринок природного газу» визначено вимоги про відокремлення і незалежність оператора газотранспортної системи та оператора газорозподільної системи. Закон України «Про ринок природного газу» прийнято на виконання зобов'язань України за Договором про заснування Енергетичного Співтовариства та Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. Цей Закоті спрямований на імплементацію актів законодавства Енергетичного Співтовариства у сфері енергетики, а саме: Директиви 2009/73/ЄС про спільні правила внутрішнього ринку природного газу та про скасування Директиви 2003/55/ЄС; Регламенту (ЄС) 715/2009 про умови доступу до мереж транспортування природного газу та яким скасовується Регламент (ЄС) 1775/2005; Директиви 2004/67/ЄС про здійснення заходів для забезпечення безпеки постачання природного газу.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»: доступ - право користування потужністю об'єкта газової інфраструктури в обсязі та на умовах, встановлених у договорі про надання послуг транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу або послуг установки LNG; 2 потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику відповідно до договору про надання послуг транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу або послуг установки LNG;

розподіл потужності - надання, встановлення умов та порядку реалізації, а також здійснення інших процедур, пов'язаних із правом користування потужністю об'єкта газової інфраструктури. Отже, здійснення оплати вартості послуг оператора газотранспортної системи та оператора газорозподільної системи споживачем, як план, за потужність, передбачено Законом України «Про ринок природного газу».

Пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс ГРМ), визначено, що розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюється за тарифом, встановленим Регулятором для відповідного Оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта споживача. Таким чином, механізм введення плати за потужність, є безпосередньою вимогою Закону України «Про ринок природного газу» та Енергетичного співтовариства, який створює підґрунтя для більш виважених підходів при замовленні/бронюванні потужностей, а також дозволяє забезпечити рівномірне надходження коштів за послуги Оператора ГРМ, у тому числі в літній період, що є найбільш сприятливим для забезпечення стабільної роботи, обслуговування трубопроводів, проведення профілактичних та ремонтних робіт.

Як встановлено матеріалами справи, ПАТ "Луганськгаз" здійснює постачання природного газу та надає послуги з розподілу природного газу. Товариство є Оператором газорозподільної системи на території Луганської області. Постановою НКРЕКП від 24.03.2016 року № 437 (із подальшими змінами та доповненнями) (роздруківка з веб-сайту НКРЕКП Постанови №437 із Постановами №1627 від 27.09.16р. та №2296 від 15.12.16р. долучено до матеріалів справи) для ПАТ "Луганськгаз" з 01.04.2016 року було встановлено тариф на послуги розподілу природного газу, який станом на 28.03.2017 року становив 722,10 грн. за 1000 куб.м (без урахування ПДВ). Зазначений тариф встановлювався відповідно до Методики розрахунку тарифів на транспортування та постачання природного газу для підприємств з газопостачання та газифікації, затвердженої постановою НКРЕКП від 04.09.2002 року №983, до встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, що будуть вираховуватися, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта споживача, відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498.

З метою адаптації до вимог законодавства ЄС, з урахуванням практики тарифоутворення країн ЄС, на виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу» та на виконання пункту 10 та пункту 22 Плану заходів щодо реформування газового сектору, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 375-р, НКРЕКП розроблено, погоджено із відповідними органами (Антимонопольним комітетом України та Державною регуляторною службою України), затверджено та проведено державну реєстрацію Міністерством юстиції України Методології формування тарифів на послуги транспортування та розподілу природного газу як вираженої у грошовій формі вартості забезпечення у планованому періоді замовнику обсягу потужності, вираженої в 1000 м 3 (одиницях енергії) до одиниці часу, а саме:

- Постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2517 «Про затвердження Методики визначення та розрахунку тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на основі багаторічного стимулюючого регулювання»;

- Постанова НКРЕКП від 25.02.2016 № 236 «Про затвердження Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу» (далі - Методика № 236).

Для забезпечення прозорості, розвитку конкуренції та забезпечення безпеки для споживачів на виконання Закону України «Про ринок природного газу» щодо запровадження принципу потужності на відкритому засіданні НКРЕКП, яке відбулося 28 березня 2017 року, за новою Методикою № 236 з 1 квітня 2017 року були затверджені тарифи, зокрема, на послуги розподілу природного газу для газорозподільних підприємств, розрахованих на основі приєднаної потужності.

Таким чином, 28.03.2017 року Постановою НКРЕКП №366 (роздруківка з веб-сайту НКРЕКП долучено до матеріалів справи) для ПАТ "Луганськгаз" було встановлено нові тарифи на послуги розподілу природного газу для побутових споживачів у розмірі 0,02470 грн. за І куб.м на годину (без урахування ПДВ) та непобутових споживачів в розмірі 0,09046 грн. за 1 куб.м на годину (без урахування ПДВ), які вводилися в дію з 01.04.2017 року. Вказані тарифи були визначені як плата за потужність у відповідності до вимог Закону України "Про ринок природного газу".

Отже, приймаючи Постанову №494, НКРЕКП скасовано Постанову від 28.03.2017р. №366 (про встановлення тарифів на розподіл за Методикою №236) та Постанову НКРЕКП від 28.03.2017 року №395, якою було скасовано тарифи на розподіл природного газу для ПАТ "Луганськгаз", що раніше встановлені Постановою НКРЕКП від 26.03.2016р. №437 та визначені за Методикою НКРЕКП від 2002 року. Тобто НКРЕКП прийняттям Постанови № 494 фактично відновив дію тарифу ПАТ "Луганськгаз" на послуги з розподілу природного газу, що був затверджений в 2016 році за Методикою НКРЕКП, що втратила свою чинність.

Водночас, суд бере до уваги, що частиною шостою статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що ціни на ринку природного газу, що регулюються державою (зокрема тарифи на послуги транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу та послуги установки LNG, а також інші платежі, пов'язані з доступом до газотранспортних і газорозподільних систем, газосховищ та установки LNG або приєднанням до газотранспортної або газорозподільної системи), повинні бути недискримінаційними, прозорими, встановленими з урахуванням вимог цілісності газотранспортної системи виходячи із економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного суб'єкта ринку природного газу та з урахуванням належного рівня рентабельності. Тарифи на послуги транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу та послуги установки ENG повинні, серед іншого, створювати економічні стимули для здійснення інвестицій та підтримання у належному стані газотранспортних та газорозподільних систем.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України від 21 червня 2012 року № 5007-VI «Про ціни і ціноутворення» (із змінами) установлення Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування державних регульованих цін на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, без визначення джерел для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів не допускається і може бути оскаржено в судовому порядку.

Судом досліджено в судовому засіданні копію Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2017 року (Форма №2 Код за ДКУД 1801003) та Довідку до форми звітності №2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2017 року» підприємства «Луганськган» за 9 місяців 2017 року, з даних яких встановлено, що станом на кінець 3-го кварталу 2017 року збитки Позивача від провадження господарської діяльності з розподілу природного газу становлять 6 235,7 тис. грн. (у складі загального збитку 130212,00 тис. грн.).

Як зазначено Позивачем, відповідно до структури тарифу ПАТ "Луганськгаз" на послуги з розподілу природного газу, затвердженої НКРЕКП до Постанови №366, планова тарифна виручка (дохід) Товариства з 01.04.2017 року мала складати 619 131,70 грн. на рік. Ця сума мала покривати витрати ПАТ "Луганськгаз", насамперед:

- з вартості газу на технологічні та власні потреби (з урахуванням цін на природний газ в 2017 році) - 185 903,30 грн.,

- витрат на оплату праці (з урахуванням підвищення на законодавчому рівні розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року) - 131 970,00 грн.

- витрат на сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - 29 033,40 грн.

Загалом мінімально необхідний рівень витрат Товариства складає 346 906,70 грн. Вказані витрати є базовими для здійснення ПАТ "Луганськгаз" господарської діяльності. Причому, слід зазначити, що ПАТ "Луганськгаз" не має можливості зменшити ці витрати шляхом економії, оскільки їх розмір закріплено нормативними актами діючого законодавства України. Прямим наслідком неспроможності Товариства забезпечувати витрати на закупівлю газу та оплату праці є банкрутство підприємства.

Окрім вищезазначених витрат, Товариство має забезпечувати обслуговування та ремонт газовимірювального обладнання споживачів (6 046,10 грн. на рік), закупівлю матеріалів для обслуговування газорозподільних мереж (12 941,6грн.), встановлення індивідуальних лічильників газу населенню (15 701,60 грн. на рік), заміну лічильників газу (4 376,5грн.на рік), амортизаційні відрахування (10 354,0 грн. на рік), оплату оператору газотранспортної системи обсягу замовленої потужності в точках виходу з газотранспортної системи (84 076,3 грн. на рік), капітальні вкладення згідно з договорами на користування газорозподільними мережами (5 177,0 грн. на рік).

Отже, скасування тарифу, встановленого Постановою НКРЕКП № 366, та повернення до тарифу, встановленого Товариству Постановою НКРЕКП № 437 ще в 2016 році та розрахованого за старою Методикою НКРЕКП від 04.09.2002 року № 983, призвело до збиткової діяльності ПАТ "Луганськгаз". Оскільки планова тарифна виручка (дохід) від тарифу в 722,10 грн. за 1000 м3, без урахування ПДВ (додаток до Постанови НКРЕКП № 437 із змінами та доповненнями), яка скоригована на запланований обсяг розподілу природного газу в 2017 році, мала складати в 2017 році 324 266,90 гри, на рік і на сьогодні не покриває навіть найнеобхідніші витрати ПАТ "Луганськгаз" на придбання газу, оплату праці та сплату ЄСВ - 346 906,70 грн. на рік.

Оскільки, дані обґрунтування Позивача підтверджують , що саме права, свободи і інтереси Позивача порушує оскаржувана постанова, тому теза представника Відповідача щодо відсутності доказів про порушення оскаржуваною постановою законних прав і інтересів Позивача судом сприймається критично.

Щодо твердження Відповідача, що з огляду на установлену процедуру обговорення, прийняття та оформлення рішень, а також з урахуванням того, що рішення НКРЕКП оформлене постановою від 10.04.2017 № 494 не є регуляторним нормативно-правовим актом, а тому внесення змін до неї не потребує дотримання процедур, встановлених статтею 15 Закону про НКРЕКП, зокрема, оприлюднення проекту регуляторного акта для отримання зауважень та пропозицій з обов'язковим його попереднім схваленням та наступним затвердженням саме в такій редакції та формулюванні, як його було оприлюднено на офіційному веб- сайті НКРЕКП, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 14 Закону України від 22.09.2016 №1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (із змінами і доповненнями) (далі також Закон №1540-VIII) встановлено, що засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті.

Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію (абзац перший частини другої статті 14 Закону №1540-VIII).

Абзацами другим-третім частини четвертої статті 14 цього Закону передбачено, що перелік питань, що вносяться на розгляд Регулятора, оприлюднюється не пізніше як за три робочі дні до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті Регулятора. Разом з переліком питань, що вносяться на розгляд Регулятора, підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора проекти рішень Регулятора та обґрунтування до них, одержані зауваження та пропозиції, а також вмотивована позиція Регулятора щодо одержаних зауважень.

Пунктом 7.1. глави 7 Регламенту №2133 передбачено, що дата, час, місце проведення та порядок денний засідання визначаються Головою НКРЕКП.

Перелік питань, що виносяться на розгляд НКРЕКП, інформація про місце, дату і час проведення засідань у формі відкритих слухань, оприлюднюються не пізніше як за три робочі дні до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті НКРЕКП (пункт 7.5. Регламенту №2133).

Перелік питань, що виноситься на розгляд НКРЕКП, затверджується Головою НКРЕКП і доводиться до відома членів НКРЕКП і керівників структурних підрозділів не пізніше ніж за чотири робочих дні (до 17-00) до дня проведення засідання (пункт 7.8. Регламенту №2133).

У призначений час головуючий на засіданні, за наявності кворуму, відкриває засідання НКРЕКП та ставить питання щодо зауважень та пропозицій до порядку денного. Питання розглядаються, як правило, у тій послідовності, у якій їх включено до порядку денного засідання, якщо інші пропозиції від учасників засідання не надійшли (пункт 8.1. Регламенту №2133).

Розгляд питання, включеного до порядку денного, може бути відкладено (перенесено, продовжено) у межах строків для розгляду та прийняття рішення, визначених законодавством, при наявності таких обставин: неявка на засідання запрошених, якщо їх присутність є обов'язковою; відсутність необхідних документів; необхідність надання додаткових документів; призначення експертизи; необхідність залучення до участі інших осіб; інші обставини, що перешкоджають розгляду питання, або які НКРЕКП визнає обґрунтованими (пункт 8.4. Регламенту №2133).

Таким чином, Регламентом №2133 визначено чіткий порядок роботи Регулятора, відповідно до якого, Головою НКРЕКП затверджено перелік питань, які виносились на розгляд 10.04.2017 року, оскільки зауваження та пропозиції були відсутні, як підтверджено протоколом №35.

Інакшого порядку роботи Регулятора не передбачено, як і не встановлено можливості не дотримуватися процедур, для прийняття рішення, встановлених Законом №1540-VIII, незалежно від того, чи має рішення ознаки регуляторних актів відповідно до Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" відповідно до статті 15 Законом №1540-VIII, чи ні.

Позивач в своєму позові зазначає, що Відповідачем прийнято рішення в порушення вимог Регламенту №2133, оскільки, рішення прийнято з питання, яке не було включено до порядку денного, не оприлюднено згідно з вимогами Регламенту №2133, не затверджено Головою НКРЕКП, а тому твердження Відповідача про можливий розгляд таких питань без дотримання процедури прийняття рішення Регулятором є безпідставним.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що Відповідачем протиправно було прийнято п. 19 Постанови №494 щодо скасування Постанови НКРЕКП від 28.03.2017 №366 "Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ "Луганськгаз".

Враховуючи вище викладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо визнання протиправною та незаконною Постанови НКРЕКП від 10.04.2017 р. № 494 в частині п. 19 постанови, якою скасовано Постанову НКРЕКП від 28.03.2017 №366 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Луганськгаз», є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності вчинення дій при прийнятті оспорюваного рішення.

З урахуванням викладеного, оскільки судом вирішено про задоволення позовної вимоги про визнання протиправною та незаконною оскаржуваної постанови, Суд приходить до висновків про задоволення позовної вимоги щодо скасування даної постанови.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та незаконною Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2017 року № 494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» в частині п. 19 постанови, яким скасовано Постанову НКРЕКП від 28.03.2017 № 366 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Луганськгаз».

3. Скасувати Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2017 року № 494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» з моменту її прийняття в частині п. 19 постанови, яким скасовано Постанову НКРЕКП від 28.03.2017 № 366 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Луганськгаз».

4.Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за рахунок державних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» судові витрати в сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.О. Маруліна