Справа № 239/215/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Грідяєва М.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року справа №239/215/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року по справі № 239/215/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового підземного страхового стажу період роботи на «Шахті ім. Горького» з 04.120.1993 по 31.10.2004 року; зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового підземного страхового стажу період роботи на «Шахті ім. Горького» з 04.10.1993 по 31.10.2004 року, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.. 13 Закону України «Про пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижу шахтарської праці»; зобов'язання Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області повторно переглянути заяву від 13.05.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про підвищення престижу шахтарської праці» (а.с. 62).

Постановою Новогродівського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року 04 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо не зарахування в пільговий стаж позивача період роботи з 04.10.1993 року по 31.10.2004 року на шахті імені М. Горького ДП «Донецьквугілля»; зобов'язано Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 04.10.1993 року по 31.10.2004 року на шахті «ОСОБА_3 Горького Державного підприємства «Донецьвугілля»; зобов'язано Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 13 травня 2017 року № 352 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач (далі апелянт) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норма матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів, оскільки до матеріалів пенсійної справи не надавалася довідка, підтверджуюча пільговий стаж роботи за спірний період. Наголошують на тому, що відповідно до відомостей реєстрації підприємств, підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі реєстрації підприємств. Посилаючись на ст.. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначає, що документи видані на тимчасово окупованій території є недійсними і не створюють правових підстав, тому є необхідність перевірити первинними документами достовірність видачі довідок та відомостей відображених у них. Також, звертає увагу суду щодо відсутності відомостей про проведення атестації робочих місць за спірний період.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

27 травня 2017 року позивач звернувся до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 74).

Відповідно до Протоколу № 352 від 18.05.2017 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 72). Із розрахунку стажу до Протоколу вбачається, що період роботи позивача з 04.10.1993 по 31.10.2004 року у якості гірничого робітника з повним робочим днем в шахті та електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті на ділянці ШТ-2 на шахті ім. М. Горького В/О «Донецьквугілля» не зарахований до пільгового стажу роботи (а.с. 73). На заяву позивача, пенсійним органом надана відповідь за № 23/Ш-02-01-01 від 13.06.2017 року, що підставою не зарахування до пільгового стажу спірного періоду стало те, що підприємство фактично знаходиться на непідконтрольній українській владі території та реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на підконтрольну територію відповідно до постанови КМУ від 07.11.2014 № 595 не здійснювались, тому витребувати необхідні документи та перевірити їх достовірність неможливо. Крім того, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території, та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом будь-який виданий документ є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом «Про пенсійне забезпечення».

За змістом ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Як передбачено п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Отже, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

Відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до п.п.1,4.,4.3 Порядку застосування Списків N1 і N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, він регулює застосування Списків N1 і N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно з п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого ПКМ України від 01.08.1992 року №442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не раніше одного разу на 5 років. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Записами в трудовій книжці позивача підтверджується, що ОСОБА_2 04.10.1993 року прийнятий гірничим робітником підземним з повним робочим днем в шахті на шахту імені Горького виробничого управління «Донецьквугілля», 24.07.1996 року переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті. 31.10.2004 року звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

На підставі зазначених приписів нормативно-правових актів не заслуговують на увагу доводи відповідача про неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в звязку з неможливістю перевірити дані уточнюючих довідок, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день під землею, на посаді, яка відноситься до Списку №1- підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Враховуючи, що в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу за спірний період часу з 04.10.1993 року по 31.10.2004 року гірничим робітником підземним та електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, зазначена професія передбачені Списком №1, атестована за результатами атестації робочих місць на підприємстві, підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5, відповідач неправомірно відмовив зарахувати в пільговий стаж спірний період роботиз 04.10.1993 року по 31.10.2004 року.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що уточнюючі та інші довідки на підтвердження пільгового стажу позивача, видана підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому, вона є недійсною та не може прийматися до уваги.

Колегія суддів зазначає, що на штампі уточнюючих довідок виданих так званою Донецькою дирекцією по виконанню проектів ліквідації шахт зазначена так звана Донецька народна республіка.

Положеннями Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» передбачено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.

Колегія суддів не приймає як належний та допустимий доказ надані позивачем уточнюючі довідки, оскільки підприємство, яке видало ці довідки, не було створено у порядку, передбаченому законами України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м. Донецька.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року «Лоізіду проти Туреччини» дійшов такого висновку «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен був взяти до уваги інформацію зазначену у довідках, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до Управління за призначенням пенсії на пільгових умовах.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що інформація, яка міститься в довідках про пільговий стаж позивача, в сукупності з фактичними даними, які відображені в трудовій книжці позивача, в наказах про прийняття/звільнення, підтверджує, що позивач з 04.10.1993 року по 31.10.2004 року працював повний робочий день в шахті гірничим робітником підземним та електрослюсарем підземним в шахті ім.. Горького в/о «Донецьквугілля». Крім цього, посади позивача відносяться до Списку №1.

На підставі викладеного судова колегія приходить до висновку, що висновок відповідача про не зарахування до пільгового стажу спірного періоду роботи не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та обєктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про визнання неправомірними дій відповідача щодо не зарахування в пільговий стаж позивача періоду роботи з 04.10.1993 по 31.10.2004 року в шахті ім.. Горького ДП «Донецьквугілля» та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 з урахуванням спірного період до пільгового стажу.

На підставі встановлених обставин справи та наведених норм законодавства, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року по справі № 239/215/17 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_4