Справа № 185/5326/17(2-а/185/320/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2017 рокусправа № 185/5326/17(2-а/185/320/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 р. в справі № 185/5326/17 за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - УПФУ) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії з віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язання зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи на посаді водія міського пасажирського автотранспорту в Павлоградському АТП 03113 з 04.11.1983 р. по 30.09.2000 р. та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до заяви від 20.03.2017 р.

Заявою від 05.10.2017 р. позивачем уточнено позовні вимоги шляхом подання відповідної заяви, в якій позивач просив визнати протиправними дії УПФУ з відмови у призначенні пенсії з віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи на посаді водія міського пасажирського автотранспорту в Павлоградському АТП 03113 з 19.05.1983 р. по 30.09.2000 р. та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до заяви від 20.03.2017 р.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 р. позов задоволено.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, які полягають у неврахуванні судом не підтвердження відповідними документами пільгового стажу позивача у спірному періоді, а також відсутності документів про атестацію робочих місць.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.03.2016 р. позивач звернувся до УПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням УПФУ № 5023/05/18 від 29.03.2017 р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі того, що відсутні законні підстави для врахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 19.05.1986 р. по 30.09.2000 р. в Павлоградському АТП 03113 на посаді водія міського пасажирського автотранспорту, так як позивачем не надано документів, які можуть підтвердити роботу водія міського пасажирського транспорту.

Також судом першої інстанції встановлено записами трудової книжки позивача, що останній працював: слюсарем по ремонту автомобіля 3 розряду в реммайстерні Павлоградського АТП 03113 з 22.08.1983 р. по 03.11.1983 р. (наказ № 159 к від 22.08.1983 р.); водієм 2 класу категорії С, Д в автоколоні № 6 с з 04.11.1983 р. по 30.09.2000 р., з 01.02.1989 р. присвоєно 1 клас водія; з 01.10.2000 р. по теперішній час водієм 1 класу на будь-яких марках автобусів у ЗАТ «Павлоградське АТП».

З 15.08.1986 р. Павлоградське АТП-03113 перейменовано в Павлоградське АТП 31208, а з 01.02.1988 р. перейменовано в Павлоградське АТП-11208.

Згідно з наказом №12/157 від 13.02.1996 р. по регіональному відділенню фонду Держмайна України по Дніпропетровській області Павлоградське АТП-11208 перейменовано у ВАТ «Павлоградське АТП-11208», про що зроблено записи у трудовій книжці позивача, особовою карткою форми № Т-2 та наказами по підприємству.

Відповідно до архівної довідки № Т-137 від 14.03.2017 р., виданої архівним відділом Павлоградської міської ради, в архівному фонді ВАТ «Павлоградське АТП 11208» є відомості про зарахування гр. ОСОБА_1 в Павлоградське автотранспортне підприємство 03113 слюсарем по ремонту автомобілів 3-го разряда в реммайстерні з 22.08.1983 р. (наказ № 159-к від 22.08.1983 р.); стажування та переведення з реммайстерні ОСОБА_1 в автоколону № 1 автобус ПАЗ-672 № 32-00 з 04.11.1983 р. (наказ № 210-к від 04.11.1983 р.); переведення ОСОБА_1, водія а/к № 1 водієм 2 класу в а/к № 6 на різні марки автобусів з 19.05.1986 р. (наказ № 100/к від 19.05.1986 р.); присвоєння ОСОБА_1, водію а/к № 5 кваліфікації водія першого класу з 01.02.1989 р. (наказ № 24/клс від 31.01.1989 р.); звільнення з роботи ОСОБА_1, водія, з 30.09.2000 р. (наказ № 107-к від 29.09.2000 р.).

Також судом першої інстанції зазначено про підтвердження пільгового стажу позивача наказами по особовому складу, відомостями нарахування заробітної плати, особовим рахунком, карткою форми Т-2 за 1983-2000 роки, зокрема, що сумісництва посад, відпусток без збереження заробітні плати не було. Повна зайнятість ОСОБА_1 підтверджена наказами по особовому складу, відомостями нарахування заробітної плати, табуляграмами, особовою карткою (ф. Т-2) за 1983-2000 роки.

Допитавши свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтвердили, що позивач працював водієм автобусів, зайнятих пасажирськими перевозками у межах міста Павлограда, з повним робочим днем, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірний період часу позивач працював водієм автобусів, зайнятих пасажирськими перевозками у межах міста Павлограда, з повним робочим днем, тобто, на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тому вважав протиправною відмову в призначені пенсії позивачу за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20.03.2017 р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через не підтвердження наявності у позивача необхідного пільгового стажу, а також відсутності документів про атестацію робочих місць, про що повідомлено листом № 5023/05/18 від 29.03.2017 р. (а.с. 8).

Як вбачається з трудової книжки, позивач працював водієм міського пасажирського транспорту в Павлоградському АТП 03113, яке перейменовано в Павлоградське АТП 31208, Павлоградське АТП 11208, та в подальшому перетворено в ВАТ «Павлоградське автотранспортну підприємство 11208» та реорганізоване в ЗАТ «Павлоградське АТП та в ТОВ «Павлоградське АТП», з 04.11.1983 р. по теперішній час (а.с. 6-7).

Окрім відомостей трудової книжки, займана позивачем посада підтверджується архівною довідкою № Т-137 від 14.03.2017 р., виданою архівним відділом Павлоградської міської ради, відповідно до якої в архівному фонді ВАТ «Павлоградське АТП 11208» наявні відомості про зарахування ОСОБА_1 в Павлоградське автотранспортне підприємство 03113 слюсарем по ремонту автомобілів 3-го разряда в реммайстерні з 22.08.1983 р. (наказ № 159-к від 22.08.1983 р.); стажування та переведення з реммайстерні ОСОБА_1 в автоколону № 1 автобус ПАЗ-672 № 32-00 з 04.11.1983 р. (наказ № 210-к від 04.11.1983 р.); переведення ОСОБА_1, водія а/к № 1 водієм 2 класу в а/к № 6 на різні марки автобусів з 19.05.1986 р. (наказ № 100/к від 19.05.1986 р.); присвоєння ОСОБА_1, водію а/к № 5 кваліфікації водія першого класу з 01.02.1989 р. (наказ № 24/клс від 31.01.1989 р.); звільнення з роботи ОСОБА_1, водія, з 30.09.2000 р. (наказ № 107-к від 29.09.2000 р.) (а.с. 13); архівними довідками про нарахування позивачу заробітної плати у спірному періоду (а.с. 9-12); наказами про прийняття позивача на роботу, переведення, звільнення (а.с. 14-18), особою карткою ОСОБА_1 (а.с. 19).

При цьому архівними довідками № Т-138 від 14.03.2017 р., № Т-140 від 14.03.2017 р., № Т-139 від 14.03.2017 р., № Т-140 від 14.03.2017 р., № Т-137 від 14.03.2017 р., виданими архівним відділом Павлоградської міської ради, підтверджено, що в архівному фонді ВАТ «Павлоградське АТП 11208» є відомості про роботу позивача та розмір отриманої заробітної плати в період 1983-2000 роки, які видані на підставі первинних документів, а також відсутність сумісництва, відпусток про збереження заробітної плати; підтверджена повна зайнятість ОСОБА_1 (а.с. 9-13).

Інші документи, які б свідчили про трудову діяльність позивача, до архівних установ не передавалися.

Відповідно до п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення із заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Встановлені обставини справи, які фактично не заперечуються і відповідачем, свідчать про те, що у вказаний період позивач працював на посаді водія автобусів. Але за позицією пенсійного органу, оскільки трудова книжка та архівні довідкі не містить відомостей про те, що позивач працював водієм саме міського пасажирського транспорту, то, за позицією УПФУ, відсутні підстави для зарахування цього періоду роботи до стажу, який надає право на призначення пільгової пенсії.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів протилежного, а докази того, що позивач у спірному періоді працював на посаді водія автобусів, зайнятих пасажирськими перевозками, не спростовані відповідачем та в своїй сукупності дозволяють прийти висновку про те, що у вказаний період часу позивач працював на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність рішення УПФУ щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апелянта про не надання інформації щодо атестації робочого місця позивача судова колегія вважає необґрунтованими.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за результатами атестації робочих місць призначаються пенсії за віком на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Атестація робочих місць за умовами праці відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442, проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Отже, з числа водіїв автотранспортних засобів атестації підлягають робочі місця лише тих водіїв, які зайняті на роботах у технологічних процесах виробництв із шкідливими і важкими умовами праці (гірничі роботи, роботи в розрізах, кар'єрах тощо).

Робота водія автобуса, зайнятого пасажирськими перевезеннями, у розумінні постанови Кабінету Міністрів України № 442 не належить до категорії із шкідливими і важкими умовами праці, у зв'язку з чим проведення атестації робочих місць за умовами праці на відповідних робочих місцях не вимагається.

У спірному випадку визначальним є встановлення факту роботи позивача водієм міського пасажирського транспорту, і такий факт, на думку колегії суддів, є доведеним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 р. в справі № 185/5326/17 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 р. в справі № 185/5326/17 за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко