Справа № 815/2927/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2927/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта ОСОБА_2 (довіреність від 20.06.2017 року)

представника апелянта ОСОБА_3 (згідно наказу від 15.04.2011 року)

представника відповідача ОСОБА_4 (довіреність від 13.04.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс, дім і телекомунікації» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс, дім і телекомунікації» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс, дім і телекомунікації» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 15.05.2017 року № про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 122 085 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 30 521 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем правил оподаткування податком на додану вартість не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що контролюючим органом не додержано вимог діючого законодавства при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки підприємства, первинна та бухгалтерська документація по взаємовідносинам позивача з його контрагентом належним чином не досліджувалась, висновки акту перевірки базуються лише на припущеннях, а доводи податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій не підтверджені належними доказами. Зазначені обставини свідчать про необґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявність безумовних підстав для його скасування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс, дім і телекомунікації», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 12.04.2017 року по 19.04.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ОДІТЕЛ» з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» за період березень, квітень 2016 року, за результатом якої складено акт від 26.04.2017 року №350/15-32-14-02/21029172 (Т. І, а.с. 16-17).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ОДІТЕЛ» п. 44.1 ст. 44, п. 198.1 ст. 198, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 122 085 грн., в тому числі за березень 2016 року у сумі 65 942 грн., за квітень 2016 року 56 143 грн.

На підставі виявлених порушень ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.05.2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 122 085 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 30 521 грн. (Т. І, а.с. 33).

Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновків про завищення позивачем податкового кредиту за перевіряємий період стало не визнання контролюючим органом операцій з ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» з надання підрядних робіт та постачання товару.

Так, під час складання акту перевірки відповідач врахував листи ДФС України від 17.06.2016 року №21106/7/99-99-14-02-01-17 «Про організацію роботи щодо відпрацювання вигодо набувачів схемного податкового кредиту», від 01.07.2016 року №22342/7/99-99-14-02-01-17 «Про організацію роботи щодо відпрацювання вигодо набувачів схемного податкового кредиту» (Т. І, а.с. 116-120, 121-124), згідно яких ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» у березні, квітні 2016 року сформувало сумнівний ПДВ за рахунок документального оформлення придбання товарів з однією номенклатурою та реалізації робіт/послуг.

Також, під час аналізу можливості виконання ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» оформлених господарських операцій згідно номенклатури придбання та реалізації товарів (робіт, послуг) контролюючий орган встановив, що ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» здійснюється закупівля товарів та послуг, які потребують значної кількості трудовитрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, надання послуг з будівництва та реконструкції, реалізація різноманітного товару тощо. Враховуючи зміст та технологічну специфіку надання операцій, наявну чисельність осіб на підприємстві, контролюючий орган вказав на те, що власними трудовими ресурсами ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» фактично не могло надавати одночасно послуги на реалізацію товару на адресу покупців. Не знайшло свого підтвердження під час перевірки згідно інформації з ЄРПН залучення ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» сторонніх підприємств (залучення послуг у третіх осіб) для забезпечення здійснення послуг придбання послуг у підприємства відсутнє.

За таких обставин, відповідач дійшов висновку про нереальність операцій між позивачем та ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5», штучне формування податкового кредиту по ланцюгу постачання, відсутність фактичного отримання ТМЦ та робіт від ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5», а отже включення у складі податкового кредиту сум ПДВ за цими операціями суперечить нормам податкового законодавства.

Не погоджуючись із висновками контролюючого органу, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення субєкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що первинні документи за договорами, укладеними між позивачем та його контрагентом, не підтверджують реального вчинення господарських операцій, факту здійснення господарських операції, а тому включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сформованих за результатом цих операцій, суперечить вимогам податкового законодавства, у звязку із чим збільшення грошового зобовязання згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відбулось обґрунтовано та підстави для скасування рішення відповідача відсутні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно із п. 187.1 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За правилами п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2016 року між позивачем та ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» укладено договір №26/01-ОД (Т. І, а.с. 36-38), за яким ТОВ «ОДІТЕЛ» доручає, а ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» зобовязується поставити обладнання та матеріали і виконати роботи, обєм і вартість яких визначається на підставі заявок ТОВ «ОДІТЕЛ» і специфікацій (рахунків-фактур, додатків до Договору), які є невідємною частиною Договору, а також, за необхідності, згідно технічних завдань, які є невідємною частиною Договору.

Згідно із п.п. 2.1, 2.2 п. 2 Договору відвантаження товару здійснюється зі складу ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5». Строки та умови поставки товару обумовлюються для кожного конкретного випадку окремо. Відвантаження товару згідно специфікацій (додатків до Договору) сторони оформлюють відповідними видатковими накладними для кожного етапу окремо.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 Договору порядок, місце та строки виконання робіт обумовлюються для кожного конкретного випадку окремо. По закінченню кожного з етапів робіт сторони оформлюють відповідні акти прийому-здачі робіт.

Згідно із п.п. 4.1, 4.2, 4.3 п. 4 Договору вартість товару та робіт по даному Договору визначається в специфікаціях (рахунка-фактурах, додатках до Договору) для кожного конкретного випадку окремо. Загальна сума Договору визначається сукупністю специфікацій (рахунків-фактур, додатків до Договору) відповідно до даного Договору. Оплата за поставлений товар та виконані роботи по даному Договору здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5». Умови оплати за виконання роботи обумовлюються для кожного конкретного випадку окремо.

Підпунктом 7.1 п. 7 визначено, що Договір вважається укладеним з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами умов даного Договору.

До вказаного Договору між підприємствами складено специфікацію від 25.03.2016 року (Т. І, а.с. 39), якою визначено ціну товару, найменування товару труба гнучка гофрована двостінна з ПНД/ПВД, діаметром 90/77 мм у кількості 150 шт.; ТРР-24с5 Patch-panel 24 UTP, 1U, 19», 5е кат. у кількості 9 шт.

Також, між підприємствами складено Договірну ціну на будівництво Універсальний магазин мережі «Таврія-В», здійснюване у 2016 році, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на монтаж структурованої кабельної системи, Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2016 року (Т. І, а.с. 40-41, 42-43, 61-62).

Фактичне виконання умов вказаного Договору позивач підтверджує актом №001 виконаних будівельних робіт за березень 2016 року (Т. І, а.с. 63-66).

На підтвердження фактичного постачання обладнання позивач надав видаткову накладну від 25.03.2016 року №1044 та товарно-транспортну накладну віл 25.03.2016 року №Р10 (Т. І, а.с. 76, 77).

Також, 29.02.2016 року між позивачем та ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» укладено Договір підряду №29/02ОД (Т. І, а.с. 44-46), згідно якого ТОВ «ОДІТЕЛ» доручає, а ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» зобовязується виконати роботи, обєм та вартість яких визначається на підставі заявок ТОВ «ОДІТЕЛ» та специфікацій (додатків до Договору), які є невідємною частиною Договору, а також, при необхідності, згідно технічних завдань, які є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.5 п. 2 Договору порядок, місце та строки виконання робіт обумовлюються для кожного конкретного випадку окремо. По закінченню кожного з етапів робіт згідно Специфікацій (рахунків-фактур, додатків до Договору) сторони оформлюють відповідні ОСОБА_1 приймання-здачі робіт.

Згідно із п.п. 3.1, 4.2, 4.3 п. 3 Договору вартість робіт по дійсному Договору визначається в Специфікаціях (додатках до Договору) для кожного конкретного випадку окремо. Загальна сума Договору визначається сукупністю Специфікацій (додатків до Договору) згідно даного Договору. Оплата за виконані роботи по дійсному Договору здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5». Умови оплати за виконання роботи обумовлюються для кожного конкретного випадку окремо.

Підпунктом 6.1 п. 6 визначено, що Договір є укладеним з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами умов дійсного Договору.

Між підприємствами складено Договірні ціни на будівництво Універсальний магазин мережі «Таврія-В», здійснюване у 2016 році, локальні кошториси на будівельні роботи №2-1-1 на монтаж структурованої кабельної системи, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2016 року (Т. І, а.с. 47-48, 49-50, 51-52, 53-54, 55-56).

Фактичне виконання умов вказаного Договору позивач підтверджує актом №001 виконаних будівельних робіт за березень 2016 року (Т. І, а.с. 57-59).

Згідно платіжних доручень (Т. І, а.с. 93-98, 197-207) оплата обладнання та робіт проведена у безготівковій формі шляхом перерахування позивачем коштів на рахунок ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5».

Під час оформлення документів про виконання умов договорів та проведення оплати ТОВ «ГЛОБАЛ ОСОБА_5» виписало позивачу податкові накладні від 10.03.2016 року №15, від 25.03.2016 року №98, від 04.04.2016 року №14 (Т. І, а.с. 73, 74, 75), суми ПДВ по яким позивач включив у складі податкового кредиту відповідного періоду.

Подальше використання вказаних робіт та обладнання у господарській діяльності позивач підтверджує Договором підряду від 10.01.2011 року №ОD-000004, укладеним з ТОВ «Таврія-В», актами надання послуг, довідкою по розрахунковому рахунку, видатковою накладною, довіреністю на одержання матеріальних цінностей, штатним розписом (Т. І, а.с. 162-163, 164-191, 192-196, 209, 210).

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що вироком Дарницького районного суду м. Києва (Т. І, а.с. 125-132) від 04.07.2016 року, який набрав чинності 04.08.2016 року, по справі №753/10768/16-к затверджено угоду від 31.05.2016 року про визнання винуватості між прокурором Піяком К.Л. та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_7, за якою ОСОБА_6 визнати винною у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст.205, ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання: за ч.3 ст.27, ч.1 ст.205 КК України у виді штрафу у розмірі 500 н.м.д.г., що становить 8500 гривень. за ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України у розмірі 3000 н.м.д.г., що становить 51000 гривень.

Вказаним вироком встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ОСОБА_8 є засновником суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «Глобал ОСОБА_5» ().

Також вироком встановлено, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7, на початку листопада 2015 року, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на придбання суб'єкта господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності, познайомилась з раніше незнайомою їй ОСОБА_8 та усвідомлюючи, що ОСОБА_8 знаходиться в скрутному матеріальному становищі, запропонувала їй за грошову винагороду перереєструвати на її ім'я в органах державної влади суб'єкт підприємницької діяльності - юридичну особу ТОВ «Глобал ОСОБА_5» (). Не усвідомлюючи протиправний характер дій запропонованих ОСОБА_6, та не усвідомлюючи, що підприємство придбається (перереєстровується) з метою прикриття незаконної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8 погодилась на таку пропозицію та надала ОСОБА_6 копію свого паспорта громадянина України та ідентифікаційний номер платника податків, а ОСОБА_6 отримавши вказані документи через деякий час за адресою свого проживання: м. Київ, Харківське шосе, 56, кв. 52, виготовила необхідні для придбання та перереєстрації ТОВ «Глобал ОСОБА_5» на ім'я ОСОБА_9 документи, в яких ОСОБА_8 значилась засновником та директором вказаного підприємства.

Перереєстрація ТОВ «Глобал ОСОБА_5» () в органах державної влади, отримання необхідних реквізитів: назви, юридичної адреси, особистих даних службових осіб підприємства, індивідуального податкового номеру платника податків, відкриття поточного рахунку та отримання печатки підприємства надало можливість ОСОБА_6 та ОСОБА_7, прикриваючись зовнішньо законним фактом реєстрації ТОВ «Глобал ОСОБА_5», здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції.

У цьому випадку підприємство знаходилось поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомі особи лише оформляли відповідні документи. Номінальний директор нікого не уповноважував на вчинення дій від імені Товариства, немає відомостей щодо уповноваження інших осіб на вчинення дій від імені Товариства.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Всі ці обставини свідчать про те, що надані на перевірку документи (договори, акти, кошторис та інші) були складені для відображення в обліку позивача товарів та робіт, які цим підрядником не передавались та не виконувались, та складання ТОВ «Глобал ОСОБА_5» документів для податкового та бухгалтерського обліку позивача без фактичного виконання ним робіт та надання податкової вигоди позивачу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що надані позивачем документи підтверджують лише документування операцій з придбання робіт/послуг/товару у ТОВ «Глобал ОСОБА_5», а сам по собі факт оформлення документів не є безумовним свідченням того, що такі роботи виконувались, надання послуг і постачання товару мали місце, тому наявні у позивача первинні документи, зокрема податкові накладні, не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів враховує те, що за правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на думку колегії суддів, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

На момент розгляду справи набрав законної сили вирок суду, яким встановлено факт фіктивності господарської діяльності підприємства, з яким позивач мав господарські відносини, і ця обставина не могла бути не врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Враховуючи викладене, оскільки надані позивачем первинні документи не підтверджують реального вчинення господарських операцій з його контрагентом, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що формування за цими документами податкового кредиту суперечить вимогам чинного законодавства, а тому збільшення грошового зобовязання по податку на додану вартість і застосуванням штрафних (фінансових) санкцій є правомірним та підстави для скасування оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень відсутні.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс, дім і телекомунікації» залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.12.2017 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1