Справа № 805/3691/17-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 р. Справа № 805/3691/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2017 року Селидовське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс , в якому позивач просив суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс на користь Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України від 05.11.2011р. № 1788 Про пенсійне забезпечення (за Списком №2) за період квітень червень 2017 року в сумі 53722,03 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що за квітень червень 2017 року в сумі 53722,03 грн. є страхувальником і щомісяця зобов'язано відшкодовувати суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах його колишнім працівникам. На час звернення до суду, відповідач має заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, яка утворилася за квітень червень 2017 року в сумі 53722,03 грн. оскільки ця сума заборгованості не сплачена до цього часу, просив стягнути її у судовому порядку.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через відділ діловодства та документообігу суду надав додаткові письмові пояснення на позов та просив розглядати справу за його відсутністю.

Згідно з положеннями ч.1 ст.122, ч.ч.4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснено в письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього п. 12 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 (Далі Положення).

Відповідно до ст. 12 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону (крім норм, зазначених в абзаці шостому пункту 1 цього розділу) та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України. Бюджет Пенсійного фонду України в зазначений період затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно з підпунктом 5 п. 4 Положення, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах, районах у містах, а також управлінь у містах та районах (Далі - територіальні органи) щодо: зокрема, забезпечення додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами актів законодавства про пенсійне забезпечення і законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; інших платежів, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОІМПЕКС (; 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Миру, буд. 34) зареєстровано в якості юридичної особи 17.05.2000 року.

03 листопада 2017 року відносно позивача порушено справу про банкрутство.

На час судового розгляду, запис про державну реєстрацію припинення відповідача як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесений.

На підприємстві відповідача працювали особи, які були зайняті на роботах, що дають їм право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1931- XII, та яким відповідно до вказаного Закону було призначено та виплачено пенсію.

Селидовським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України були здійснені витрати на виплату і доставку працівникам ТОВ ЕНЕРГОІМПЕКС пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, проте, в порушення вимог діючого законодавства, у встановлені строки відповідачем не відшкодовано, внаслідок чого за період з 01.04.2017 року по 30.06.2017 існує заборгованість.

Вирішуючи спір по суті, суд керувався наступним.

Відповідно до преамбули Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року останній визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального Пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою розділу XV Прикінцеві положення Закону України № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України № 1058-IV у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (надалі Закон України Про пенсійне забезпечення).

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України № 1058-IV. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до 01.01.2004, тобто до набрання чинності цим Законом.

Відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за списком № 2, має здійснюватися відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та п. б - з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Згідно пункту 6 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції 21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно положень пункту 6.5 Інструкції 21-1 розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно з пунктом 6.8 розділу 6 Інструкції 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції 21-1, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що на підприємстві відповідача працювали особи, які виконували роботи із шкідливими і важкими умовами праці, віднесені до списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Вказаним особам органами Пенсійного фонду України призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до пунктів б - з ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

Згідно картки особистого рахунку вбачається, що заборгованість підприємства з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період: квітень - червень 2017 року складає 53722,03 грн.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, серед переліку працівників, які виплачуються позивачем вказано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Однак, відповідно до довідок про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії за період квітень-червень 2017 року даним особам не нараховувались та не виплачувались пенсії (арк. спр. 57, 65, 72).

Тобто, позивачем не понесено фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по вищевказаним пенсіонерам.

Враховуючи зазначене, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сум заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, за спірний період, по пенсіонерам: ОСОБА_1 3459,06 грн.(1153,02x3), ОСОБА_2 252,00 грн. (84x3), ОСОБА_3 3276,93 грн. (1092,31x3), а разом в сумі - 6987,99 грн., задоволенню не підлягають.

На виконання приписів діючого законодавства позивачем на адресу відповідача за зазначений період часу були направлені для відшкодування розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, по працівникам підприємства.

Відповідачем розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку таких пенсій не оскаржувались, при цьому витрати відшкодовані не були.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 особам, зазначеним в розрахункових фактичних витрат, за період з липня по вересень 2017 року у розмірі 46734,04 грн., тому суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс про стягнення суми боргу на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 2 по працівникам підприємства за період квітень червень 2017 року в сумі 53722,03 грн., - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс () на користь Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () суму заборгованості з відшкодуванням фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період квітень червень 2017 року у розмірі 46734 (сорок шість тисяч тридцять чотири) гривні 04 копійок.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова прийнята та підписана в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 11 грудня 2017 року.

Суддя Шувалова Т.О.