Справа № 804/7726/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 р. Справа № 804/7726/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
позивача представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішень, -
21.11.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Дніпропетровської обласної ради, у якому позивач просить:
- визнати незаконним п.10 та п.11 Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року №254-10/VII Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області з моменту його ухвалення (11 жовтня 2017 року) і скасувати (частково) Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року № 254-10/VII, а саме п. 10 і п.11 Рішення;
- визнати відповідно незаконними і скасувати всі рішення і всі правочини, вчинені юридичними і фізичними особами на підставі п.10 і п.11 Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 р. №254-10/VII.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що він працює у комунальному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» (далі КВНЗ «ДОІППО») на посаді методиста навчально-методичного відділу інформаційно-технічного забезпечення, 30.10.2017 року, отримав попередження про звільнення з роботи з 18 січня 2018 року відповідно до Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року № 254-10/VII «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області». Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки п.10 і п.11 Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року № 254-10/VII, яким ліквідовано навчальний заклад, в якому працює ОСОБА_3 прийнято з порушенням процедури встановленої чинним законодавством України. Рішення про припинення шляхом ліквідації КВНЗ «ДОІППО» і про створення КВНЗ «Дніпропетровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської обласної ради», було ухвалено не окремим рішенням Дніпропетровської обласної ради під власними назвами «Про припинення» та «Про створення», а долучено до інших рішень і приховано під загальною назвою «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, шо належать до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», в звязку з чим, голосуючи за проект цього рішення, більшість депутатів обласної ради не знала його змісту, оскільки п.10 та п.11 зявились в проекті Рішення лише в день проведення сесії, а під час розгляду питання, присутнім у сесійній залі не озвучували, що серед інших «питань діяльності» є питання «припинення шляхом ліквідації КВНЗ «ДОІППО» і створення КВНЗ «Дніпропетровська академія неперервної освіти»; проект рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року № 254-10/VII не було завчасно (за 20 днів) оприлюднено на сайті Обласної ради, що є порушенням ст. 15 Регламенту Дніпропетровської обласної ради; текст п.10 та п. 11 спірного Рішення від 11.10.2017 року № 254-10/VII не містить всіх складових, необхідних для набуття чинності, що робить ці пункти Рішення нікчемними з моменту їх появи як проекту, п.10 не містить фінансового обґрунтування припинення шляхом ліквідації КВНЗ «ДОІППО», не зазначено суму витрат на здійснення ліквідаційного процесу. Також, не визначені джерела фінансування заходів, повязаних із ліквідацією КВНЗ «ДОІППО», адже обласний бюджет 2017 року не передбачав ліквідації Інституту і відповідні витрати на це. Також, позивач посилається на те, що Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року № 254-10/VII порушує його конституційні права на працю, ст.43. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 вважає Рішення від 11.10.2017 р. № 254-10/VII, в частині п.10 і п.11 протиправним і незаконним, в звязку з чим просить суд про його часткове скасування.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд адміністративним позов задовільнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення адміністративного позову, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що повноваження Дніпропетровської обласної ради щодо ліквідації Закладу закріплені п.20 ч.1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування», згідно якого Дніпропетровська обласна рада вирішує в установленому законом порядку питання щодо управління обєктами спільної ставності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників. Крім того, Дніпропетровська обласна рада 02.10.2017 року отримала листа № ВХ-7760/0/1-17 від Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо розгляду питання про ліквідацію Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» з дотриманням вимог ст. ст. 110-112 Цивільного кодексу України з метою активізації процесів реформування та побудови системи безперервної підготовки педагогічних кадрів для потреб освіти Дніпропетровської області, підвищення її конкурентоспроможності та запровадження перспективних напрямків роботи з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників навчальних закладів. Щодо посилання позивача на те, що питання створення нового закладу освіти комісією обласної ради з питань науки, освіти, сімї та молоді не розглядалось не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки згідно з протоколом №14 засідання постійної комісії обласної ради з питань науки, освіти, сімї та молоді від 04.10.2017 року питання щодо напрямків розвитку освіти Дніпропетровської області в звязку з прийняттям нового Закону України «Про освіту» було розглянуто та вирішено, враховуючи необхідність реформування освітніх навчальних закладів у відповідності до цього Закону України, підтримати пропозицію щодо доцільності створення КВНЗ «Дніпровська академія неперервної освіти Дніпропетровської обласної ради» на базі КВНЗ «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти». Також, відповідач зазначив, що Рішення від 11.10.2017 року № 254-10/VII не порушує Конституційне право позивача на працю, що закріплене ст. 43 Конституції України, оскільки позивача 30.10.2017 року попереджено про звільнення його 18.01.2017 року у звязку з ліквідацією, про що він сам і вказує в позові.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 працює в КВНЗ «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» з 01.02.2008 року на посаді методиста навчально-методичного відділу інформаційно-технічного забезпечення.
30.10.2017 року ОСОБА_3 отримав попередження про звільнення з роботи в КВНЗ «ДОІППО» з 18.01.2018 року відповідно до Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року № 254-10/VII «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» (далі Рішення від 11.10.2017 року № 254-10/ VII або Рішення).
11.10.2017 року на Х сесії Дніпропетровської обласної ради поіменним голосуванням ухвалено Рішення від 11.10.2017 року № 254-10/ VII, яке містить 12 пунктів, в тому числі п.10 та п.11 такого змісту:
02.10.2017 року Дніпропетровська обласна рада отримала листа № ВХ-7760/0/1-17 від Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо розгляду питання про ліквідацію КВНЗ «ДОІППО» з дотриманням вимог ст. ст. 110-112 Цивільного кодексу України з метою активізації процесів реформування та побудови системи безперервної підготовки педагогічних кадрів для потреб закладів освіти Дніпропетровської області, підвищення кваліфікації працівників навчальних закладів.
04.10.2017 року відповідно до протоколу № 14 засіданням постійної комісії Дніпропетровської обласної ради з питань науки, освіти, сімї та молоді розглянуто питання щодо напрямків розвитку освіти Дніпропетровської області в звязку з прийняттям нового Закону України «Про освіту» було розглянуто та вирішено, враховуючи необхідність реформування освітніх навчальних закладів у відповідності до цього Закону України, підтримати пропозицію щодо доцільності створення Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської обласної ради» на базі КНВЗ «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти».
Крім того, 05.10.2017 року за наслідками засідання постійної комісії обласної ради, оформленого протоколом №36 п. 1 вирішено:
п.1.1 створити комісію з припинення комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» згідно з додатком.
п.1.2, п.1.3 Комісії з припинення:
-забезпечити оприлюднення повідомлення про припинення шляхом ліквідації Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» у Бюлетені державної реєстрації. Строком заяв кредиторами претензій установити 2 (два) місяці з моменту оприлюднення;
- письмового повідомити виборні органи первинних профспілкових організацій та Дніпропетровську регіональну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників у звязку з ліквідацією;
- письмово попередити працівників про їх вивільнення у звязку з ліквідацією;
- провести інвентаризацію майна комунального закладу;
- письмово повідомити кредиторів про припинення шляхом ліквідації комунального закладу;
- провести погашення кредиторської заборгованості та вжити заходів щодо стягнення дебіторської заборгованостей згідно з чинним законодавством України;
- здійснити передачу майнового комплексу комунального закладу відповідно до чинного законодавства України;
- надати на затвердження до обласної ради проміжний ліквідаційний та ліквідаційний баланси комунального закладу за результатами проведеної роботи;
-зняти комунальний заклад з обліку в територіальних органах ДФС України, Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України;
- передати документи постійного зберігання до відповідної архівної установи;
- здійснити інші заходи, передбачені чинним законодавством.
Аналогічні рішення були прийняті за наслідками засідання постійної комісії обласної ради від 11.10.2017 року, що підтверджується протоколом № 37, а саме: п. 10 та п.11.
Зазначені вище протоколи від 04.10.2017 року № 14, №36 від 05.10.2017 року та №37 від 11.10.2017 року були опубліковані на сайті Дніпропетровської обласної ради, як зазначили представники відповідача.
Отже, правомірність та обґрунтованість п.10 та п.11 Рішення від 11.10.2017 року № 254-10/ VII Дніпропетровської обласної ради є предметом позовної заяви переданої на вирішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
Відповідно до норм ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.
У статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначені питання, які вирішуються обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях, зокрема, виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради здійснюється вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Відповідно до ч.1,2 Закону України «Про вищу освіту» рішення про утворення, реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, перетворення) чи ліквідацію закладу вищої освіти приймається:
1) для закладів державної форми власності - Кабінетом Міністрів України;
2) для закладів комунальної форми власності - відповідними органами місцевого самоврядування;
3) для закладів приватної форми власності - фізичними та/або юридичними особами відповідно до закону, у тому числі релігійними організаціями, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку.
Реорганізація чи ліквідація закладу вищої освіти не повинна порушувати права та інтереси осіб, які навчаються у цьому закладі вищої освіти. Обовязок щодо вирішення всіх питань продовження безперервного здобуття вищої освіти такими особами покладається на засновника (засновників) закладу вищої освіти.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.
Судом встановлено, що КВНЗ «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» заснований на спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває в управління Дніпропетровської обласної ради. Відповідно до статуту припинення ліквідація або реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення) закладу здійснюється за рішенням Органу управління майном або господарського суду відповідно до чинного законодавства.
Отже, Дніпропетровська обласна рада, наділена повноваженнями щодо ліквідації КВНЗ «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» та створення нового навчального закладу.
Дніпропетровською обласною радою надано власний Регламент в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень.
Згідно ст.15 Регламенту, відкритість та гласність роботи ради забезпечується завчасним оприлюдненням проектів рішень ради з метою їх громадського обговорення та внесення пропозицій.
Проекти рішень, внесені до проекту порядку денного оприлюднюються на офіційному сайті обласної ради не пізніше, ніж за 20 робочих днів до дати їх розгляду.
Зміни до оприлюднених проектів рішень можуть бути внесені за поданням депутатів, постійних комісій, голови облдержадміністрації, погодженим із головою обласної ради, або за пропозицією голови обласної ради.
Проекти рішень із внесеними змінами оприлюднюються на офіційному сайті із зазначенням дати оновленої інформації.
Подані пропозиції узагальнюються виконавчим апаратом обласної ради та за десять днів до сесії надаються голові обласної ради.
Статтею 16 Регламенту у разі потреби пропозиції до проекту порядку денного сесії обласної ради можуть бути внесені й після закінчення терміну подання пропозицій, визначеного цим Регламентом.
Такі пропозиції можуть бути внесені тільки за згодою голови обласної ради та оприлюднені на офіційному сайті обласної ради того ж дня.
Порядок денний затверджується радою більшістю від загального складу ради.
Порівнявши фактичні обставини, встановлені в названих доказах, вимоги щодо рішення від 11.10.2017 року № 254-10/VII Дніпропетровської обласної ради, були дотримані.
Відповідно до ст.16 Регламенту у разі потреби пропозиції до проекту порядку денного сесії обласної ради можуть бути внесені й після закінчення терміну подання пропозицій, визначеного цим Регламентом. Такі пропозиції можуть бути внесені тільки за згодою голови обласної ради та оприлюднені на офіційному сайті обласної ради того ж дня.
Враховуючи загальні вимоги до процедури створення та припинення юридичної особи, детально наведені вище норми законів, що регламентують створення, припинення, реорганізацію та діяльність як юридичних осіб, власник - Дніпропетровська обласна рада уповноважена приймати рішення, яке було прийнято у пунктах 10, 11.
У цій справі судом було встановлено, що ініціатором прийняття спірних пунктів рішення виступила Дніпропетровська обласна державна адміністрація.
Зокрема, 02 жовтня 2017 року Дніпропетровська обласна державна адміністрація звернулась до обласної ради з листом №ВХ-7760/0/1-17, який містив докладне обґрунтування щодо розгляду питання про ліквідацію КВНЗ «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» та утворення Комунального вищого навчального закладу «Дніпропетровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської області.
Крім того, облдержадміністрація наголошувала на тому, що новоутворена ОСОБА_4 стане принципово новим інноваційним закладом з європейськими підходами до системи безперервної освіти. Академія буде мати розгалужену структуру до складу, якої увійдуть ліцеї, гімназії, коледжі, інститути та здійснюватиме підготовку фахівців педагогічного напряму за освітніми ступенями «бакалавр», «магістр», «доктор філософії», «доктор наук». Такий підхід забезпечить вирішення комплексу заходів з побудови нової української школи та особистісного розвитку людини згідно з її індивідуальними здібностями, потребами на основі навчання протягом життя.
Питання реорганізації зазначеного вище КВНЗ «Дніпропетровський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти», згідно встановленої процедури обговорювалось на засіданні Постійної комісії з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, та 05 жовтня 2017 року на засіданні Постійної комісії з питань спільної власності територіальних громад області, про що свідчать витяги з протоколів від 04 жовтня 2017 року №14, № 36 від 05 жовтня 2017 року та № 37 від 11 жовтня 2017 року.
Таким чином, проект рішення обласної ради «Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Дніпропетровської області» було винесено на розгляд чергової сесії обласної ради.
Рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до пункту 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

У цій справі на підставі наданих відповідачем доказів судом встановлено, що оскаржуване рішення відповідача, було прийнято в порядку та у спосіб, що визначені законодавством України. Доводи позивача вказаних висновків не спростували.

Позивача 30.10.2017 року було попереджено про звільнення його з роботи 18.01.2018 року у звязку із ліквідацією закладу, про що він зазначає у позовній заяві, та надав відповідне попередження від 30.10.2017 року.

Пунктом 1 статті 40 КЗпП визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органам, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання організації.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб'єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

У свою чергу, порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

При цьому, виходячи з наведених вище положень частини другої статті 55 Конституції України, особа-позивач на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Водночас задоволення відповідних позовних вимог особи можливе лише в разі наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, при цьому така зміна відбувається з порушенням критеріїв правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорено права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

З огляду на вищевикладене суд констатує, що під час розгляду справи не було встановлено ознак протиправності п.10 та п.11 Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року №254-10/VII, а отже й підстав для часткового скасування рішення немає.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконними і скасувати всі рішення і всі правочини, вчинені юридичними і фізичними особами на підставі п.10 і п.11 Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 р. №254-10/VII, то вказана вимога є похідною від вимоги про скасування п.10 та п.11 Рішення, в звязку з чим задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, суд констатує недоведеність порушення прав позивача оскаржуваним п.10 та п.11 Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року №254-10/VII та приходить до висновку, що позовні вимоги визнання незаконним п.10 та п.11 Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року №254-10/VII Питання діяльності окремих обласних комунальних підприємств та закладів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області з моменту його ухвалення (11 жовтня 2017 року) та скасування (частково) Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 року № 254-10/VII, а саме: п. 10 і п.11 Рішення і про визнання відповідно незаконними і скасувати всі рішення і всі правочини, вчинені юридичними і фізичними особами на підставі п.10 і п.11 Рішення Дніпропетровської обласної ради від 11.10.2017 р. №254-10/VII, не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України судовий збір не підлягає відшкодуванню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного ОСОБА_3 до Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішень відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2017 року

Суддя В.В ОСОБА_1