Справа № 825/1306/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Київ К/800/29185/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Калашнікової О.В.,

Суддів: Єрьоміна А.В.,

Голяшкіна О.В.

секретар судового засідання - Головко О.В.

за участю

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Кравченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі №825/1306/16 за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської митниці ДФС, начальника Чернігівської митниці ДФС про визнання дій протиправним,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Чернігівської митниці ДФС, начальника Чернігівської митниці ДФС, в якому просив:

- визнати дії неправомірними Чернігівської митниці ДФС щодо не повернення ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) автомобіля марки «HYUNDAI HP X2 L TERRACAN», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 та свідоцтва № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу, вилученого у справі про порушення митних правил № 0052/10205/15.

- визнати дії неправомірними начальника Чернігівської митниці ДФС щодо не повернення ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) автомобіля марки «HYUNDAI HP X2 L TERRACAN», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 та свідоцтва № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу, вилученого у справі про порушення митних правил № 0052/10205/15.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є доказом у справі про вчинення порушення митних правил, провадження за яким закінчено, а відповідач 1 є органом, який відповідно до чинного законодавства має виконувати рішення щодо повернення позивачу автомобіля марки «HYUNDAI HP X2 L TERRACAN», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 та свідоцтва № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу, вилученого у справі про порушення митних правил № 0052/10205/15, а тому дії відповідачів щодо не виконання п. 4 постанови в справі про порушення митних правил від 17.02.2015 № 0052/10205/15, що полягають у не поверненні транспортного засобу позивачу є протиправними.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.02.15р. о 14 год. 06 хв. на митному посту «Сеньківка» Чернігівської митниці ДФС в зону митного контролю по смузі «зелений коридор» заїхав автомобіль «HYUNDAI HP X2 L TERRACAN», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, який слідував з України до Російської Федерації, яким керував позивач. Позивачем було пред'явлено митному органу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 та довіреність №1382/2007.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою митного органу по Центральній базі даний ЄАІС ДФС та «Інспектор 2006» відносно транспортного засобу, встановлено, що вищевказаний транспортний засіб було ввезено на митну територію України 17.06.12р. на митному посту «Чоп» Чопської митниці громадянином ОСОБА_4 та було оформлено у митному режимі «тимчасове ввезення» строком до 1 року з метою особистого користування.

У зв'язку з цим, транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 були вилучені митницею, як безпосередній предмет правопорушення, що відповідно до ст. 495 МК України є доказом у справі про порушення митних правил.

17.02.15р. митним органом було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0052/10205/15, якою громадянина Азербайджану ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 МК України (користування на території України товарами (автомобілем), митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу); накладено на позивача штраф у розмірі 8 500 грн. із зазначенням реквізитів сплати штрафу Пунктом 4 цієї ж постанови було вирішено повернути позивачу вказаний автомобіль, вилучений по справі про порушення митних правил № 0052/10205/15 як безпосередній предмет правопорушення, що відповідно до ст. 495 МК України є доказом по справі про порушення митних правил, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3, у зв'язку із закінченням провадження.

Перевірка законності та обґрунтованості вказаної постанови у справі про порушення митних правил була предметом судового розгляду, за результатами якого, постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 29.07.15р. у справі № 732/716/15-а, яка набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.03.16р., у задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови відмовлено.

Позивач звертався до відповідача із заявами про повернення йому транспортного засобу та свідоцтва, на що неодноразово митний орган повідомляв ОСОБА_2, що повернення вилученого майна та свідоцтва можливе лише у разі сплатити штрафу згідно постанови про порушення митних правил № 0052/10205/15 від 17.02.15р., відшкодування витрат митних органів на зберігання майна та сплати відповідних митних платежів.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач звертався з позовом до суду про витребування майна з чужого незаконного володіння, за результатами розгляду якого Новозаводським районним судом м. Чернігова від 09.11.15р. у справі №751/9027/15-ц, яка набрала законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 24.12.15р., у задоволенні позову відмовлено.

Позивач вважає протиправними дії відповідачів щодо неповернення транспортного засобу та свідоцтва, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що митний орган діяв правомірно, у межах та у спосіб повноважень визначених законом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 495 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення справних правовідносин) передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані серед іншого встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (п.5 ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України).

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, до товарів відносять будь-які рухомі речі (крім транспортних засобів комерційного призначення).

У свою чергу, пунктом 59 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення;

У даному випадку, вилучений у справі про порушення митних правил транспортний засіб не має комерційного призначення.

Так, відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об'єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Пунктом 6 ч. 5 ст. 238 Митного кодексу України передбачено, що крім товарів, зазначених у частині першій цієї статті, на складах органів доходів і зборів можуть зберігатися: товари, транспортні засоби комерційного призначення, вилучені відповідно до статті 511 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до ст. 511 Митного кодексу України товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями.

Відповідно до статті 239 Митного кодексу України, під складами митних органів розуміються складські приміщення, резервуари, криті та відкриті майданчики, холодильні чи морозильні камери, які належать митним органам або використовуються ними і спеціально обладнані для зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Товари, заявлені у різні митні режими, повинні зберігатися на складах митних органів окремо, з дотриманням порядку, встановленого цим Кодексом для відповідних митних режимів.

Порядок роботи складу митного органу визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Товари, які через свої властивості не можуть зберігатися на складі митного органу, за рішенням керівника митного органу або особи, яка виконує його обов'язки, можуть передаватися митними органами на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів. Для цілей цього Кодексу таке зберігання вважається зберіганням на складі митного органу.

В силу ч.6 цієї ж норми, витрати митних органів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1 - 5 частини першої та у частині п'ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п'ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Частиною 4 ст. 240 Митного кодексу України передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пункті 6 частини п'ятої статті 238 цього Кодексу, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах органів доходів і зборів протягом 90 днів з дня набрання законної сили відповідним рішенням.

Відповідно до 242 Митного кодексу України, товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.12р. № 627, зареєстрованим в Мін'юсті України 03.07.12р. за №1097/21409 затверджено Порядок роботи складу митного органу (далі - Порядок № 627).

Пунктом 9.1 Порядку № 627 обумовлено, що товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Пунктом 9.8 вказаного порядку передбачено, що видача товарів та транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці здійснюється за умови подання документів, що засвідчують особу (повноваження особи).

Крім того, залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення на склад Митниці подаються, зокрема, документи, що підтверджують відшкодування витрат Митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі Митниці, а також сплату штрафу відповідно до постанови, винесеної за результатами розгляду справи про порушення митних правил.

Таким чином, поверненню зі складу органів доходів і зборів вилученого на підставі 495 МК України товару, передує здійснення зокрема відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплата штрафу і відповідних митних платежів.

Як свідчать обставини справи та встановлено колегією суддів, 07.04.15р. позивач звернувся до митного органу з заявою про повернення йому вилученого транспортного засобу та свідоцтва.

У квітні 2015 року митним органом було видано позивачу свідоцтво № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу, вилучене у справі про порушення митних правил № 0052/10205/15, а тому вимога у цій частині є необґрунтованою.

Окрім того, митним органом було неодноразово роз'яснено порядок повернення вилученого транспортного засобу, в т.ч. необхідність відшкодувати витрати органів доходів і зборів на його зберігання та сплати штраф у розмірі 8 500 грн. згідно постанови у справі про порушення митних правил від 17.02.15р. № 0052/10205/15.

Втім, як свідчать обставини справи та не заперечується апелянтом, вказаних дій ним не було вжито, а тому відсутні підстави для визнання неправомірними дій відповідачів по неповерненню позивачу транспортного засобу.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: