Справа № 405/2938/17(2-а/405/113/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 рокусправа № 405/2938/17 провадження №2-а/405/113/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20 жовтня 2017р. по справі №405/2938/17 (провадження №2-а/405/113/17) за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати рішення Кіровоградської міської ради сьомого скликання від 07.04.2017р. за №869 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 20.12.2016р. №709 «Про місцевий бюджет на 2017 рік» незаконним та скасувати його.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що вказане рішення прийнято неповноважною сесією міської ради, у зв'язку з тим що в її пленарному засіданні брало участь менше половини депутатів від загального складу ради.

Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20 жовтня 2017р. у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована відсутністю у позивача права на оскарження нормативно-правового акту, яким є рішення Кіровоградської міської ради.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у позивача права на оскарження рішення органу місцевого самоврядування, яке прийнято з порушенням вимог чинного законодавства. Крім цього, заявник апеляційної скарги вказує на те, що фактично предметом спору у цій справі є встановлення порушень міським головою вимог Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту Кіровоградської міської ради при прийняття міською радою нелегітимного, за позицією позивача, рішення.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на восьмій сесії сьомого скликання Кіровоградської міської ради прийнято рішення від 07.04.2017 року за № 869 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 20.12.2016 року «Про міський бюджет на 2017 рік» Кіровоградською міською радою, яким вирішено:

1. Внести зміни до показників міського бюджету, визначених у додатках 1, 3, 4, 5 до рішення Кіровоградської міської ради від 20.12.2016 року № 709 «Про міський бюджет на 2017 рік» (зі змінами, внесеними рішенням Кіровоградської міської ради від 17.01.2017 року № 757), згідно з додатками 1, 3, 4, 5.

2. Залучити для фінансування видатків міського бюджету залишки коштів, що склалися станом на 01.01.2017 року: по загальному фонду вільний залишок коштів у сумі 380,0 тис. грн., по спеціальному фонду залишок коштів бюджету розвитку у сумі 36 620,0 тис. грн.

Затвердити джерела фінансування міського бюджету на 2017 рік у новій редакції згідно з додатком 2 до даного рішення.

3. Внести зміни до пункту 1 рішення Кіровоградської міської ради від 20.12.2016 року №709 «Про міський бюджет на 2017 рік», виклавши його у новій редакції:

« 1. Визначити на 2017рік:

- доходи міського бюджету у сумі 2 104 621,1 тис. грн., в тому числі доходи загального фонду міського бюджету - 2 049 066,7 тис. грн., доходи спеціального фонду міського бюджету 55 554,4 тис. грн., у тому числі бюджету розвитку 4 500,0 тис. грн. згідно з додатком 1 цього рішення;

- видатки міського бюджету у сумі 2 178 783,2 тис. грн., в тому числі видатки загального фонду міського бюджету 1 846 733,2 тис. грн., з них реверсна дотація 23 619,2 тис. грн., видатки спеціального фонду міського бюджету 332 050,0 тис. грн.;-

- профіцит загального фонду міського бюджету у сумі 238 641,8 тис. грн., напрямком використання якого визначити передачу коштів із загального фонду бюджету до бюджету розвитку (спеціального фонду), згідно з додатком 2 до цього рішення;

- дефіцит спеціального фонду міського бюджету у сумі 238 641,8 тис. грн., джерелом покриття якого визначити надходження коштів із загального фонду міського бюджету до бюджету розвитку (спеціального фонду), згідно з додатком 2 до цього рішення.

4. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань бюджету, податків, фінансів, планування та соціально-економічного розвитку.

Вказане рішення оскаржено позивачем з підстав порушення порядку його прийняття, оскільки, за позицією позивача, його прийнято неповноважною сесією міської ради, у зв'язку з тим що в її пленарному засіданні брало участь менше половини депутатів від загального складу ради.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право оскаржити нормативно-правовий акт є законодавчо обмеженим. Таке право мають лише особи щодо яких застосовано нормативно-правовий акт, або особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Оскільки, судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність у позивача права оскаржити рішення міської ради, то суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Оскаржене рішення Кіровоградської міської ради, у відповідності до положень ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України, є рішенням про місцевий бюджет, яке затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження виконавчих органів місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Рішення органу місцевого самоврядування про місцевий бюджет є нормативно-правовим актом, оскільки видане суб'єктом владних повноважень, встановлює правила регулювання певних правовідносин, не має характеру одноразового застосування і не стосується конкретної особи.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України нормативно-правові акти органів місцевого самоврядування можуть бути оскаржені у судовому порядку з підстав їх незаконності чи невідповідності правовим актам вищої юридичної сили.

Згідно із ч.2 ст.171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосований цей акт.

Отже, вказаною нормою процесуального права визначено коло осіб, які мають суб'єктивне право оскаржити нормативно-правовий акт у судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не є особою щодо якої буде застосований оскаржений нормативно-правовий акт, оскільки врегульовані ним правовідносини стосуються формування місцевого бюджету, визначення дохідної та витратної частини бюджету, визначення повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування щодо здійснення виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду, а не прав і обов'язків позивача.

Крім цього, погоджується суд апеляційної інстанції і з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосований цей акт, оскільки за загальним правилом, правовідносини - це врегульовані нормами права суспільні відносини, учасники яких мають суб'єктивні права та юридичні обов'язки. Тобто, обов'язковою ознакою правовідносин є урегульованість прав та обов'язків суб'єктів нормами права. Оскільки, оскаржений нормативно-правовий акт не регулює права та обов'язки позивача, у сфері застосування спірного рішення органу місцевого самоврядування, то позивач не може вважатися суб'єктом правовідносин, у яких буде застосоване рішення Кіровоградської міської ради сьомого скликання від 07.04.2017р. за №869.

Таким чином, оскільки адміністративна процесуальна дієздатність позивача у відносинах, врегульованих оспорюваним рішенням органу місцевого самоврядування, законодавчо обмежена, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позову саме з цих підстав.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що предметом спору у цій справі є встановлення порушень міським головою вимог Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту Кіровоградської міської ради при прийняття міською радою нелегітимного, за позицією позивача, рішення. Так, у вказаній справі позивачем не було заявлено вимог щодо оскарження дій міського голови, міський голова не визначався позивачем як відповідач у спорі, у зв'язку з чим судом першої інстанції вірно встановлено предмет позову, в результаті чого прийнято рішення по суті заявлених позивачем вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1, ст.198, ст.200, ст.ст.205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20 жовтня 2017р. по справі №405/2938/17 (провадження №2-а/405/113/17) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2017р.)

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк