Справа № 644/3718/17
Суддя: Клименко А. М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/3718/17
Провадження № 2-а/644/164/17
Справа № 644/3718/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2017 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Клименка А.М.,

при секретарі Литвиненко А.Л.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 665143 щодо притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 і просив визнати дії відповідача при складанні постанови від 10 червня 2017 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконними, скасувати постанову серії БР № 665143 від 10 червня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення через відсутність складу злочину.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 10 червня 2017 року о 19 годині 12 хвилин автомобіль під його керуванням був зупинений відповідачем біля будинку № 266 по пр. Московському в м. Харкові, відносно нього було складено постанову серії БР № 665143 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважав постанову відповідача незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що у зазначений день він керував автомобілем і рухався на ньому пр. Московським в м. Харкові з боку пр. Архітектора Альошина у напрямку центра міста. Перед Т-образним перехрестям пр. Московського і вул. ОСОБА_3 він зупинився на заборонений сигнал світлофора так, що бампер його автомобіля знаходився навпроти вхідного світлофора, який стояв праворуч, але так, що бачив сигнал на світлофорі, розташованому ліворуч і попереду нього біля зустрічної смуги руху. На зустрічній смузі руху перед світлофором зупинився патрульний автомобіль поліції, з якого йому була надана команда проїхати перехрестя і зупинитися, що він і зробив. Після цього співробітник поліції підійшов до нього, перевірив документи і склав постанову про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважав, що співробітник патрульної поліції не мав права його зупиняти, оскільки вимог ПДР України він не порушував, при розгляді справи не надав можливості реалізувати йому свої процесуальні права і скористатися правовою допомогою, не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Факт відсутності у нього на момент перевірки полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що у зазначені день і час на патрульному автомобілі у складі чергового екіпажу поліції він рухався пр. Московським в м. Харкові з боку центра міста в напрямку пр. Архітектора Альошина. Перед перехрестям пр. Московського і вул. Северина Потоцького вони зупинилися на заборонений сигнал світлофора і побачили, як їм на зустріч по зустрічній смузі руху на великій швидкості рухається автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1, який, побачивши їх, почав екстрено гальмувати, але не встиг зупинитися перед вхідним світлофором і виїхав на Т-образне перехрестя. Через гучномовець він надав водію цього автомобіля команду звільнити перехрестя, проїхати вперед і зупинитися, що водій і зробив. Після цього він підійшов до зазначеного водія, привітався, пояснив причину зупинки, а саме: порушення водієм правил проїзду перехрестя, і перевірив його документи. Як з'ясувалося, водій не мав полісу обов'язкового автострахування. Він роз'яснив водію його процесуальні права, і ОСОБА_1 виявив бажання самостійно скласти письмові пояснення з приводу вчинених ним правопорушень. Він дав йому аркуш паперу та ручку. Протягом двох годин ОСОБА_1 складав пояснення, але потім віддавати їх відмовився. Він склав на водія ОСОБА_1 постанову про накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. у дохід держави. Копію постанови вручив під підпис водію ОСОБА_1, який після цього впав на землю, почав кричати, що він його вдарив, а потім підвівся, підійшов до дерева і, щонайменше десять разів, вдарився головою о його стовбур. Коли ОСОБА_1 побачив, що його знімають на відео, то сів у свою машину і поїхав з місця вчинення правопорушень.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено, що 10 червня 2017 року о 18 годині 42 хвилин позивач ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-211540, державний номер НОМЕР_1, і рухався на ньому по пр. Московському зі сторони вул. Архітектора Альошина в напрямку центра міста Харкова. Перед перехрестям пр. Московського і вул. Северина Потоцького водій ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, а саме:

- п. п. 8.10, відповідно до якого при поданні світлофором (окрім реверсного) сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», а якщо їх немає не ближче 10 м. перед світлофором;

- п. п. 16.3, у відповідності до якого у разі необхідності надання переваги у русі транспортним засобам, що рухаються дорогою, яку він перетинає, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали;

і зупинив транспортний засіб навпроти розташованого праворуч від нього вхідного світлофора так, що вже не міг бачити його сигнал, чим створив перешкоду в русі транспортним засобам, які рухалися по перехрестю.

За порушення вимог ПДР України водій ОСОБА_1, за допомогою гучномовця, був зупинений співробітником поліції - інспектором роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2, який знаходився на чергуванні, вийшов з патрульного автомобіля поліції, знаходився у форменому одязі з нагрудним знаком, підійшов до водія, привітався і назвав себе, роз'яснив водію причину зупинки та його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевірив документи водія і з'ясував, що той не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Протягом наступних двох годин водію ОСОБА_1 була надана можливість реалізувати свої процесуальні права, запросити адвоката та перекладача, але він цією можливістю не скористався.

У судовому засіданні позивач не оспорював факти зупинки ним транспортного засобу на заборонений сигнал світлофора перед перехрестям навпроти світлофорного об'єкту і відсутність у нього на той час поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), після чого на місці зупинки транспортного засобу в його присутності відповідачем було розглянуто справу та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст.126 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п 2.1.г) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем були вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 КУпАП. Адміністративне стягнення на позивача було накладено в межах санкцій, передбачених вказаними статтями.

Суд вважає, що до прийняття рішення у справі про вчинене позивачем адміністративне правопорушення, відповідач надав позивачу достатньо часу для реалізації процесуальних прав у частині запрошення адвоката та перекладача, жодних перешкод у їх реалізації позивачу не створював, позивач сам не скористався цими своїми правами.

Згідно з нормами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв'язку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Частина друга ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 2 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 КУпАП, та призначити осаточне покарання за їх сукупністю.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст. 258 КУпАП внесені зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 2 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 і ч.1 ст.126 КУпАП та призначення остаточного адміністративного стягнення за їх сукупністю відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дії інспектора патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу та розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. ст. 222, 251, 258, 280 КУпАП, ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", ст. ст. 69-71, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 665143 щодо притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня складання постанови в повному обсязі апеляційної скарги.

Суддя: