Справа № 802/2286/17-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 грудня 2017 р. Справа № 802/2286/17-а

13:50

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за поданням Головного управління ДФС у Вінницькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Вінницькій області із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи подання заявник зазначив, що Головним управління ДФС у Вінницькій області прийнято наказ №3915 від 20.11.2017 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1.", на виконання якого сформовано направлення №2412, №2411 від 20.11.2017 року. За результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт №250/02/32/14/НОМЕР_1 від 27.11.2017 року. Із висновків акту перевірки слідує, що ФОП ОСОБА_1 здійснює продаж технічно-складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту, за готівку, без застосування реєстратора розрахункових операцій.

06 грудня 2017 року в.о. начальника Головного управління ДФС у Вінницькій області винесено рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 Підставою для прийняття даного рішення стало те, що під час проведення фактичної перевірки було встановлено порушення п. 1 ст. 3, п. 6 ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме відсутність РРО.

За наведених обставин, ГУ ДФС у Вінницькій області звернулось до суду із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках ФОП ОСОБА_1

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак подала клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Як слідує з акту Вінницького окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року № 105/17, за номером телефону - ФОП ОСОБА_1 не відповідав (про судове засідання, яке відбулось 08.12.2017 року був повідомлений саме за цим номером). Разом із тим, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений по телефону особи, що працює у магазині "Ispace" (вул. Пирогова, 2, м. Вінниця), у якому ОСОБА_1 здійснює свою підприємницьку діяльність.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час, дату і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Згідно із ч. 8 ст. 183-3 КАС України, у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню. Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

Враховуючи зазначене, а також, керуючись положеннями ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд подання в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання належить задовольнити частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, з метою проведення перевірки з питань дотримання вимог Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", постанови Правління НБ України "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Головним управління ДФС у Вінницькій області винесено наказ №3915 від 20.11.2017 року про проведення фактичної перевірки.

На підставі п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України та на виконання вимог п. 82.3 ст. 82 ПК України, наказу №3915 від 20.11.2017 року, ГУ ДФС у Вінницькій області сформовано направлення на перевірку за №2411 та №2412 від 20.11.2017 року щодо проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (магазин, вул. Пирогова, 2, м. Вінниця).

За результатами проведеної перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки за №250/02/32/14/НОМЕР_1 від 27.11.2017 року.

Як слідує із акту, під час проведення перевірки було здійснено контрольну закупку за готівку мультимедійної колонки JBL Clip Plus Black. Даний товар відноситься до групи технічно - складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) - мультимедійні колонки, код згідно УКТЗЕД , відповідно до постанови КМ України №231 від 16.03.2017 "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговування) або гарантійні заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій".

Таким чином, в ході перевірки виявлено порушення п. 1,2 ст. 3 та п. 6 ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", а саме: здійснення продажу технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, за готівку без застосування реєстраторів розрахункових операцій.

В подальшому 04.12.2017 року начальником управління аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області сформовано звернення до в.о. начальника ГУ ДФС у Вінницькій області про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1

06 грудня 2017 року в. о. начальника Головного управління ДФС у Вінницькій області винесено рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України 02.12.2010 №2755-VI (далі за текстом - ПК України).

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, у відповідності до ч.1 ст.3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 року суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням, зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Стаття 94 Податкового кодексу України визначає, що умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

У відповідності до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.4 пункту 94.2 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством.

В силу положень підпункту 94.6.1 пункту 94.6 ст. 94 ПК України, керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Відповідно до п. 4.1. Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків", затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №568 від 10.10.2013 року, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

У відповідності до п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що податковим органом дотримано вимог закону щодо порядку звернення до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, вимоги податкового органу обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню.

Поряд із цим, визначаючись щодо вимог подання про зупинення видаткових операцій на рахунках ФОП ОСОБА_1, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється зокрема на підставі подання таких органів щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Згідно з частиною третьою статті 183-3 КАС України визначено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Вказані правові норми свідчать, що можливість звернення контролюючого органу до суду з відповідним поданням пов'язується із настанням конкретної обставини.

Відповідно до підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Положеннями підпункту 20.1.32 цієї ж статті передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Отже, ПК України передбачено вичерпний перелік випадків для звернення контролюючих органів до суду, щодо зупинення видаткових операцій платника податків, зокрема при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень; та, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених Податковим кодексом.

Згідно з пунктом 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Відповідно до пункту 91.1 статті 91 ПК України керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого.

Положеннями пункту 91.4 статті 91 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Аналіз наведених норм Податкового кодексу України вказує, що право контролюючого органу на звернення до суду з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути зумовлено виключно при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень, та (або) перешкоджанням виконанню податковим керуючим повноважень, визначених Податковим кодексом України в разі наявності у платника податків податкового боргу та з метою забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань, визначених Податковим кодексом України.

Разом з тим, в даному випадку обставиною, що зумовила звернення до суду заявник визначив відсутність у ФОП ОСОБА_1 реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого у встановленому законодавством порядку, що, в свою чергу, не може бути віднесено до обставин, з якими законодавець пов'язує звернення із поданням про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках останнього.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючі встановлені обставини, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Вінницькій області звернулось до суду із поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках ФОП ОСОБА_1 за відсутності правових підстав, передбачених ПК України, що виключає можливість його задоволення у цій частині.

Керуючись статтями 158, 167, 183-3, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити частково.

Визнати обґрунтованим рішення від 06 грудня 2017 року про застосування умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідент. код НОМЕР_1);

В задоволенні решти вимог подання відмовити.

Постанова підлягає до негайного виконання

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна