Справа № 815/5607/17
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5607/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (надалі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення власність земельної ділянки ОСОБА_1 від 05.05.2017 року за вих. № Н-6976/0-3823/6-17 та від 03.07.2017 року за вих. № Н-11325/0-5877/6-17;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від № 103/А-2002 від 05.04.2002 року про її надання у приватну власність, і прийняти відповідне рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що розпорядженням Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від № 103/А-2002 від 05.04.2002р. ОСОБА_1 було надано у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Олександрійської сільської ради Тарутинського району Одеської області, на підставі чого позивач з 2002 року і по теперішній час користується земельною ділянкою та оплачує земельний податок, що підтверджується довідкою виконкомом Олександрійської сільради від 29.08.2017 року за вих. № 837. 06.04.2017 року позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. 05.05.2017р. за вих. № Н-6976/0-3823/6-17 відповідачем було повідомлено про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки через можливість її віднесення до земель водного фонду за наявною у відповідача інформацією та на підставі доданих до клопотань графічних матеріалів. 25.05.2017р. за вих. №49 Саратським управлінням водного господарства Одеського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України позивачу була надана довідка про те, що земельна ділянка, яка перебуває в її користуванні, не відноситься до земель водного фонду, оскільки розташована на відстані 80 м від урізу річки Сарата, що належить до малих річок та має прибрежну смугу шириною 25 м. 08.06.2017р. позивач повторно звернулась на адресу відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка не належить до водного фонду. 03.07.2017р. за вих. № Н-11325/0-5877/6-17 відповідач повторно повідомив позивача про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, але вже з інших підстав, а саме через відсутність відповідної земельної ділянки у переліку земельних ділянок, який формується щоквартально та оприлюднюється на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру згідно Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року за №413. Позивач вважає, що відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою носять протиправний характер і прийняті усупереч положенням чинного земельного законодавства, оскільки відповідач застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення на адміністративний позов, в яких відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись, зокрема не те, що на адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 06.04.2017 року за № Н-6976/0/5-17 надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту). За результатом розгляду клопотання Головне управління листом від 05.05.2017 року № Л-6976/0-3823/6-17 повідомило заявника про те, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Одеської області. За наявною інформацією та з розгляду графічних матеріалів, які були додані до заяви вбачається, що земельна ділянка розташована на заболочених землях, які можливо віднести до земель водного фонду. Враховуючи викладене, Головне управління відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу. На адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 08.06.2017 року за № Н-11325/0/5-17 повторно надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Олександрійської сільської ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту). За результатом розгляду даного клопотання Головне управління листом від 03.07.2017 року № Н-11325/0-5877/6-17 повідомило заявника про те, що постановою Кабінету міністрів України від 07.06.2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, відповідно до якої, Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації, повинні надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, відповідно до переліку земельних ділянок, який формується щоквартально та оприлюднюється на офіційних веб- сайтах територіальних органах Держгеокадастру. З огляду на те, що бажана до відведення земельна ділянка в наведеному переліку відсутня, Головне управління обґрунтовано відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання зявилася, відносно розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечувала.

Відповідно до вимог ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що розпорядженням Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від № 103/А-2002 від 05.04.2002р. ОСОБА_1 було надано у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Олександрійської сільської ради Тарутинського району Одеської області, на підставі чого позивач з 2002 року і по теперішній час користується земельною ділянкою та оплачує земельний податок, що підтверджується довідкою виконкомом Олександрійської сільради від 29.08.2017 року за вих. № 837 (а.с. 21-24).

06.04.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням (від 06.04.2017 року за № Н-6976/0/5-17) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту).

За результатом розгляду клопотання Головне управління листом від 0505.05.2017 року № Л-6976/0-3823/6-17 повідомило заявника про те, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Одеської області. За наявною інформацією та з розгляду графічних матеріалів, які були додані до заяви вбачається, що земельна ділянка розташована на заболочених землях, які можливо віднести до земель водного фонду. Враховуючи викладене, Головне управління відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу (а.с. 27).

На адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 08.06.2017 року за № Н-11325/0/5-17 повторно надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Олександрійської сільської ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту).

За результатом розгляду даного клопотання Головне управління листом від 03.07.2017 року № Н-11325/0-5877/6-17 повідомило заявника про те, що постановою Кабінету міністрів України від 07.06.2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, відповідно до якої, Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації, повинні надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, відповідно до переліку земельних ділянок, який формується щоквартально та оприлюднюється на офіційних веб-сайтах територіальних органах Держгеокадастру. Враховуючи викладене та беручи до уваги відсутність бажаної до відведення земельної ділянки в наведеному переліку, Головне управління відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 31).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені відмови обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Головне управління діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - Положення), яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_2 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Премєр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, цим Положенням.

Відповідно до вимог статті 15-1, частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затверджене наказом Держгеокадастру № 308 від 17.11.2016 року, Головне управління з 01.01.2013 року розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеської області.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог чинного земельного законодавства повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Одеської області з 01.01.2013 року покладені на Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

Зі змісту відповіді Головного управління від 03.07.2017 року № Н-11325/0-5877/6-17 вбачається, що відповідно до Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації повинні надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, відповідно до переліку земельних ділянок, який формується щоквартально та оприлюднюється на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадстру.

Пунктом а частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність громадянам, серед іншого, для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

На підставі пункту б частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва не більше 2,0 гектара.

В силу вимог частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 зазначеної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. N 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Метою Стратегії є створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Основними завданнями Стратегії є: впровадження засад стратегічного менеджменту в систему управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності; забезпечення оптимального використання земель, зокрема з урахуванням регіональних програм і планів розвитку територій, генеральних планів населених пунктів; підвищення рівня прозорості та публічності під час формування та реалізації державної земельної політики; підвищення рівня обізнаності населення, землевласників і землекористувачів щодо проблем деградації земель та сталого землекористування; запобігання деградаційним процесам ґрунтового покриву, підвищення рівня родючості ґрунтів; проведення рекультивації порушених земель.

Пріоритетами управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними є: забезпечення паритету інтересів суспільства, територіальних громад та держави під час здійснення повноважень з розпорядження землями; передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності переважно на умовах оренди на строк не більш як сім років; передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду виключно на земельних торгах (в тому числі тих, строк дії оренди яких припиняється), крім установлених законом випадків; оформлення державними підприємствами, установами та організаціями права користування земельними ділянками, які ними фактично використовуються, у строк до 1 січня 2018 року; забезпечення здійснення заходів з охорони земель, збереження і відтворення родючості ґрунтів; забезпечення відкритості, прозорості, прогнозованості, передбачуваності, послідовності діяльності Мінагрополітики та Держгеокадастру під час формування та реалізації державної політики у сфері земельних відносин; запобігання виникненню корупційних факторів.

Органами, що забезпечують реалізацію Стратегії, є Мінагрополітики, Держгеокадастр, інші міністерства та центральні органи виконавчої влади, які беруть участь у розробленні проектів нормативно-правових актів з питань реалізації Стратегії.

Держгеокадастр реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності відповідно до закону, державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів; проводить моніторинг та оцінку результативності реалізації Стратегії.

Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за такою формулою: Sбп = Sаук х 0,25, де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області; Sаук - площа земельних ділянок, право оренди на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу;

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

Згідно розміщеній на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастр в Одеській області http://land.gov.ua/info/perelik-dilianok інформації про земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які включено до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, в Тарутинському районі Одеської області буде виставлено 53 земельні ділянки загальною площею 713,9845 га, однак бажана ОСОБА_1 земельна ділянка в означеному переліку відсутня.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість рішення ГУ Держгеокадастр в Одеській області від 03.07.2017 року № Н-11325/0-5877/6-17, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Олександрійської сільської ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту), оскільки місце розташування обєкта не відповідає вимогами прийнятого відповідно до Земельного кодексу України нормативно-правового акту Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ним, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. N 413.

При цьому суд критично оцінює доводи позивача про те, що означений нормативно-правовий акт не підлягав застосуванню у спірних правовідносинах з огляду на те, що позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру в Одеській області вперше 06.04.2017 року та повторно 05.05.2017 року, тоді як вказана Стратегія набрала чинності лише 17.06.2017 року (Офіційне опублікування: Урядовий кур'єр, 2017, 06, 17.06.2017 N 112; Офіційний вісник України, 2017, N 51 (30.06.2017), ст. 1569).

Так, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. по справі N 1-7/99)

В даному випадку Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ним передбачає, що у разі надання дозволів на розроблення документації із землеустрою територіальними органами Держгеокадастру до набрання чинності цією Стратегією на умовах, що суперечать положенням цієї Стратегії, затвердження такої документації здійснюється до кінця кварталу, що настає за кварталом, в якому була схвалена ця Стратегія.

Таким чином, враховуючи, що до набрання чинності Стратегією удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ним ГУ Держгеокадастру в Одеській області відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 не надавалося, - ГУ Держгеокадастру в Одеській області на момент розгляду клопотання позивача діяло у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема з урахуванням означеної Стратегії та у суворій відповідності до неї.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обовязку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

На підставі викладеного, не підлягають до задоволення й похідні позовні вимоги щодо зобовязання відповідача надати дозвіл на розроблення вищезазначеного проекту землеустрою.

Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов