Справа № 813/3309/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року справа № 813/3309/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування наказу, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області) про скасування наказу, поновлення на посаді, в якому просить суд:

-скасувати п.1 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 08 червня 2017 №1910 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області» у частині накладення адміністративного стягнення - звільнення з посади ОСОБА_1, капітана поліції, начальника сектора реагування патрульної поліцї №2 Новороздільського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області.

-поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектора реагування патрульної поліції №2 Новороздільського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області.

Позивні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваного наказу в частині звільнення з посади ОСОБА_1 В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що в оскаржуваному наказі не наведено конкретних обставин проступку, за вчинення якого ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Позивач вважає, що оскаржуваний наказ суперечить вимогам ч.1 ст.5, ст..12, ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006, де передбачено, що: підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок; звільнення з посади є одним із найсуворіших дисциплінарних стягнень; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, визнання особою своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та надали пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві, просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання повторно на виклик суду не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи Головне управління Національної поліції у Львівській області було повідомлене належним чином. Заперечень на адміністративний позов від відповідача не надходило.

В силу положень ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

ОСОБА_1 працював на посаді начальника сектора реагування патрульної поліції №2 Новороздільського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - СРПП №2 Новороздільського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області).

За результатами перевірки службової діяльності Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області від 05.04.2017, ГУ НП у Львівській області видано наказ від 08.06.2017 №1910 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області» (далі - Наказ).

Відповідно п.1 Наказу, за порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових обов'язків, зокрема п. 2.1, 3.2 Положення «Про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого наказом МВС України №1177 від 10.10.2004 та неправомірні дії, що призвели до порушення п. 4 розділу ХIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 на начальника СРПП №2 Новороздільського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з посади та зменшено щомісячну премію на один місяць.

Не погоджуючись із вищевказаним наказом, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд керувався наступним.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Так, відповідно до п. 1, 2, 6 ч.1 ст.18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно п. 4 розділу XI Закону № 580-VIII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Із положень ст.19 Закону № 580-VIII випливає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року № 901-VIII зазначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Отже, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут).

Так, відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

В свою чергу, в розумінні ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Службовою дисципліною відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Як вбачається з Наказу, неправомірні дії ОСОБА_1 призвели до порушення п.4 розділу ХIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, а також п.2.1 Положення «Про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого наказом МВС України №1177 від 10.10.2004 (далі - Положення), де обумовлено, що:

- письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю, реєстрації і первинному розгляду з метою визначення їх належності до компетенції апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, та призначення за ними конкретного виконавця;

-звернення громадян, одержані структурним підрозділом апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, для виконання, в обов'язковому порядку обліковуються в журналі обліку звернень цього структурного підрозділу;

-облік звернень громадян у структурному підрозділі та доведення їх до безпосереднього виконавця здійснюються у день їх надходження (під підпис у журналі обліку).

У спростування зазначених в Наказі порушень позивач у позовній заяві та під час судового розгляду справи пояснив, що 12.03.2017 працівниками СРПП №1 Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області було складено протокол та оформлено матеріали про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

14.03.2017 на розгляд ОСОБА_1 передано клопотання ОСОБА_3 від 13.03.2017 р. про направлення адміністративних матеріалів за даним фактом на розгляд Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області, бо він, як було вказано у клопотанні, тимчасово проживає на території названого району.

У процесі розгляду цього клопотання ОСОБА_1 встановив, що згідно з ч.1, ч.2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачене ч.1 ст.130 КУпАП може також розглядатися за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, тому намагався з'ясувати, якими документами ОСОБА_3 може підтвердити факт тимчасового проживання на території Кам'янка-Бузького району Львівської області.

Встановивши, що ОСОБА_3 зареєстрований у Миколаївському районі, 20.03.2017 позивач направив ці матеріали на розгляд Миколаївського районного суду, про що повідомив заявника.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 звернувся із клопотанням 13.03.2017, а 20.03.2017 ОСОБА_1 прийняв рішення за результатами його розгляду - направив матеріали про вчинення ним адміністративного правопорушення до Миколаївського районного суду, та враховуючи, що 18 і 19 березня 2017 року припали на неробочі дні (субота і неділя), то позивач не порушив строків розгляду звернення ОСОБА_3, встановлених Положенням.

Так, згідно пункту 5.1 Положення термін розгляду звернень обчислюється з дня їх надходження та реєстрації до дня направлення заявнику відповіді на звернення, а якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Згідно пункту 5.2 Положення рішення щодо кожного звернення має бути прийняте не пізніше, ніж у п'ятиденний термін.

Крім цього, до матеріалів справи долучена постанова Миколаївського районного суду Львівської області від 08.06.2017, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Таким чином, ОСОБА_3 на підставі рішення суду у встановленому порядку та строки притягнутий до відповідальності.

Щодо пунктів 2.1 і 3.2 Положення, на порушення яких вказано у Наказі, суд зазначає, що першим передбачено порядок приймання, а другим - порядок реєстрації звернень громадян, проте у Наказі не вказано, у чому полягають допущені позивачем порушення цих вимог під час розгляду звернення ОСОБА_3

В наказі відповідач також посилається на п. 4 розділу XIII Інструкції, яким визначено, що адміністративні матеріали, оформлені поліцейським, протягом доби надсилаються до підрозділів адміністративної практики для подальшої їх реєстрації та опрацювання, проте матеріали щодо ОСОБА_3 підлягали направленню до суду у порядку і терміни, передбачені КУпАП, а тому позивач, своєчасно і у встановленому порядку направив їх до Миколаївського районного суду Львівської області, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

В силу положень ст.14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Суд зауважує, що у силу приписів п.14 Дисциплінарного статуту, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як з'ясовано судом, в період роботи в органах поліції на позивача не було накладено жодних дисциплінарних стягнень. В атестаційному листі від 05.06.2016 позивача охарактеризовано виключно з позитивної сторони. Згідно з висновком атестаційної комісії від 14.09.2016 ОСОБА_1 визнаний таким, що відповідає займаній посаді та заслуговує переміщення на вищу посаду. Наведене свідчить про належний рівень дотримання службової дисципліни та виконання службових обов'язків.

Разом з тим, в період з 12.10.2014 по 10.11.2014 ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, про що свідчить довідка від 03.11.2014 за №19087, видана заступником начальника Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, та відповідно до рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 15.01.2015 за №2/III/1/164 має статус учасника бойових дій. За таких обставин, суд не вбачає розсудливих підстав для звільнення позивача з посади, а не іншого, більш легкого виду дисциплінарного стягнення.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Голови Національної поліції України зі скаргою від 6 липня 2017 року на пункт 1 Наказу, направивши її поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Уповноважена особа Національної поліції України отримала скаргу 10.07.2017, однак відповіді про результати розгляду даної скарги позивачу не надали.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 162 КАС України, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Отже, всупереч обов'язку доказування, закріпленому у ст. 71 КАС України, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено тих обставин, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді підлягає негайному виконанню відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-71, 72, 94, 158-163, 167, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 8 червня 2017 року №1910 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області» у частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з посади начальника сектора реагування патрульної поліції №2 Новороздільського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектора реагування патрульної поліції №2 Новороздільського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 12.12.2017.

Суддя Сакалош В.М.