Справа № 562/3720/17
Суддя: Кушнір О. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/3720/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

30.11.2017 року

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк Т.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_3 просить визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ в Рівненській області щодо відмови 13 березня 2017 року та 27 липня 2017 року у проведенні їй переведенні на пенсію по втраті годувальника та зобовязати відповідача з 13 березня 2017 року перевести її на пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_4, який помер 28 січня 2017 року та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначивши розмір пенсії відповідно до вимог ст.ст.9, 31, 37 цього Закону, що становитиме на час звернення в суд 2624 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що з ОСОБА_4 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1975 року по березень 1992 року, але надалі продовжували проживати однією сімєю до дня смерті в одній квартирі, вели спільне господарство. Досягши у 2014 році пенсійного віку, вона продовжувала перебувати на утримані ОСОБА_4, оскільки отримувала мінімальну пенсію у розмірі 1300 грн., а розмір пенсії годувальника, який отримував пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», становив 2200 грн., і даний факт перебування на утриманні встановлено рішенням суду. А коли ОСОБА_4 тяжко захворів, вона доглядала його до смерті і офіційно була призначена опікуном. Тому як член сімї померлого вона має законне право на отримання пенсії по втраті годувальника, однак відповідач безпідставно двічі відмовив їй у переведенні на пенсію по втраті годувальника.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача позов не визнала, мотивуючи відсутністю у позивача підстав для переведення її на пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_4, який отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки позивач не перебувала з померлим у зареєстрованому шлюбі, а коло осіб, які мають право на таку пенсію, указаним Законом визначено вичерпний перелік. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Установлено, що позивач та ОСОБА_4, який помер 28 січня 2017 року, з 1975 року по 17 березня 1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідними свідоцтвами.

З 24 лютого 1998 року та до дня смерті ОСОБА_4 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненської області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач 13 березня 2017 року та після встановлення судом факту перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4 27 липня 2017 року зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області із заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника.

Листами відповідача від 29 березня 2017 року та 28 серпня 2017 року ОСОБА_3 відмовлено у переведенні її на пенсію по втраті годувальника через відсутність документів про перебування на час звернення до органів Пенсійного фонду України у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

Відповідно до ст.29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії в разі втрати годувальника сімям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сімям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сімї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно ч.1 ст.30 указаного Закону право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Статтею 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сімї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 червня 2017 року установлено факт перебування ОСОБА_3, яка з 2014 року отримує пенсію по віку, на утриманні ОСОБА_4 до дня його смерті 28 січня 2017 року.

Разом з тим, частиною 4 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що непрацездатними членами сімї вважаються, зокрема, дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до положень ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства (ст.27 СК України).

На час смерті ОСОБА_4 позивач у зареєстрованому шлюбі з останнім не перебувала.

А тому, доводи позивача про спільне проживання та її перебування на утриманні у ОСОБА_4 через відсутність статусу його дружини, як необхідної складової, не доводять наявність у неї права на отримання пенсії по втраті годувальника.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 17, 94, 159, 160, 163, 167, 181 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 /десяти/ днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 04 грудня 2017 року.

Суддя: