Справа № 641/4668/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 р.Справа № 641/4668/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Новікової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2017р. по справі № 641/4668/17

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про поновлення строку звернення до суду, визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 р. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- поновити строк звернення до суду;

- постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 556/80700/16 від 15.09.2016 р., якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. визнати незаконною та скасувати.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2017 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

До суду апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 05.12.2017 р., посилаючись на неможливість з'явитися до суду у зв'язку із службовим відрядженням.

Проте, частиною першою статті 195-1 КАС України установлений місячний строк для розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, який на цей час, майже, сплинув, при цьому, явка сторін до суду апеляційної інстанції не є обов'язковою, а матеріалів справи достатньо для висновку суду про правильність або неправильність оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 05.12.2017 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 11.07.2016 р. ввезено на митну територію України через митний пост "Плетенівка" Харківської митниці ДФС автомобіль марки "MAZDA 5", реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва) в митному режимі "транзит" (а.с. 110).

У зв'язку з відсутністю інформації щодо вивезення транспортного засобу станом на 26.07.2017 р. Харківська митниця ДФС направила запити до інших митниць щодо перевірки факту вивезення за межі митної території, митного оформлення в іншому митному режимі, звернення осіб з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили, складання протоколу про порушення митних правил щодо транспортного засобу "MAZDA 5", реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва) (а.с. 114).

Листом Харківської митниці ДФС від 26.07.2017 р. запрошено ОСОБА_1 на 31.08.2016 р. о 10 год 00 хв. до Харківської митниці ДФС у зв'язку з провадженням у справі про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, на підставі вимог ст. 509 МК України для опитування ( а.с.115).

12.08.2016 р. головним державним інспектором митного поста "Плетенівка" Харківської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, примірним якого направлений ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.100).

15.09.2016 р. т.в.о. заступника начальника Харківської митниці ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 556/80700/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 грн. (а.с. 97-98).

Не погодившись з постановою Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 556/80700/16 від 15.09.2016 р., позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання незаконною та скасування постанови Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 556/80700/16 від 15.09.2016.

Відсутні також підстави вважати, що Харківською митницею ДФС пропущений строк накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України (далі - МК УКраїни) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 МК України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно із частиною 1 статті 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року №22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу - автомобіля марки "MAZDA 5" із реєстраційним номером НОМЕР_1 за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку, встановленому законом, правопорушення є триваючим.

Оскільки позивач ввіз транспортний засіб - автомобіль марки "MAZDA 5" із реєстраційним номером НОМЕР_1 на митну територію України в режимі транзиту 11.07.2016 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 22.07.2016 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом; підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова заступника начальника Харківської митниці ДФС від 15.09.2016 року №556/80700/16 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, отже, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апелянта про те, що відповідачем порушено ст. 13 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод" та ч. 1, 2 ст. 526 МК України, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, колегія суддів суддів вважає необґрунтованими, оскільки за приписами ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся про дату розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджується копією конверту, який повернутий митниці поштовим відділенням 19.09.2016 р. за закінченням терміну зберігання, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 116).

Безпідставним є посилання апелянта на практику Херсонського міського суду Херсонської області та Одеського апеляційного адміністративного суду, викладену в постанові від 24.01.2017 р. по справі №766/10609/16-а, оскільки зазначені рішення не мають преюдиціального значення при розгляді справи №641/4668/17.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З урахуванням вищевикладеного, та того, що апеляційна скарга містить посилання, які аналогічні позовній заяві, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2017р. по справі № 641/4668/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Бартош Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2017 р.