Справа № 2а-2470/3512/10
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-2470/3512/10
Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сторчака В. Ю. , Сапальової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м.Чернівці ради на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року у справі за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м.Чернівці ради до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної ради м. Чернівці до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця ВП №21377722 від 21.09.2010 року про накладення штрафу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Як зясовано судами першої та апеляційної інстанцій, 15.09.2010 р. підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області відкрито виконавче провадження ВП №21377722, про що винесено відповідну постанову.

Зазначене виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці від 31.08.2010 р. по адміністративній справі № 2-А-109/2010 р. про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної ради у місті Чернівці здійснити перерахунок ОСОБА_2 належної йому щорічної допомоги на оздоровлення виходячи з розміру законодавчо встановленої суми пяти мінімальних заробітних плат передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як встановлено з резолютивної частини постанови, відповідач надав апелянту семиденний строк для добровільного виконання виконавчого листа з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також у постанові, відповідач попередив апелянта про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

В звязку з невиконанням постанови суду у встановлений строк, відповідно до вимог ст.ст. 5, 87 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999року, державним виконавцем Рибаком О.С. підрозділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області 21.09.2010 року було винесено постанову про накладення на управління штрафу у розмірі 340 грн. за невиконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці .

16.08.2010 року позивач надсилав лист Голові районної у місті ради, підготовлено та направлено листа до міністерства праці та соціальної політики України від 27.08.2010 року, та Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 17.06.2010 року з проханням вирішити питання про виплату допомоги згідно вимог рішення суду та постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зазначені обставини в подальшому слугували підставою для звернення УПСЗН Шевченківської районної ради м. Чернівці до суду першої інстанції з вимогою про скасування вищевказаної постанови.

В свою чергу, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з необґрунтованості позиції позивача стосовно відсутності бюджетних коштів, оскільки фінансове становище субєкта владних повноважень, у даному випадку УПСЗН Шевченківської районної ради м. Чернівці, не може ставити в залежність державну виконавчу службу щодо виконання рішення суду, яке згідно з нормами ст.124 Конституції України обовязкове для виконання на всій території України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ч. 1 статті 87 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 5 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів виконавчого провадження, обставини, які б зумовили обов'язкове зупинення виконавчого провадження, визначені статтею 34 Закону України „Про виконавче провадження", відстрочку чи розстрочку виконання згідно статті 33 чи давали б підстави для відкладення виконавчих дій згідно статті 32 цього Закону - були відсутні.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, державний виконавець застосовує до них штрафні санкції та інші заходи, передбачені Законом України „Про виконавче провадження".

Статтею 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіттям з незалежних від них обставин, а також у старості та в, інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 20 Закону України Про Кабінет Міністрів України Кабінет Міністрів України здійснює контроль за додержанням законодавства органами виконавчої влади, їх посадовими особами, а також органами місцевого самоврядування з питань виконання ними делегованих повноважень органів виконавчої влади.

Відповідно до підпункту 6 пункту б частини 1 статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані державою повноваження щодо вирішення відповідно до законодавства питань про надання компенсацій і пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в інших випадках, передбачених законодавством.

Матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили, що на момент звернення до суду апелянтом вжито всіх заходів щодо виконання виконавчого листа №2-а-1785/2010.

Колегія суддів зазначає, що відповідно п. 38 до рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі Жовнер проти України державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням.

Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "ОСОБА_3 проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Відтак, посилання скаржника на неможливість виконання рішень суду у звязку з відсутністю бюджетних коштів щодо реалізації виплати разової грошової допомоги, колегія суддів вважає також необґрунтованими, оскільки держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Отже, відсутність коштів для виплати, стягнутої за рішенням суду, допомоги не може бути підставою для невиконання рішень суду, оскільки судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

За наведених обставин, державний виконавець правомірно застосував до управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради штрафні санкції у розмірі 340,00 грн. відповідно до статті 87 Закону України „Про виконавче провадження".

Наведені вище обставини в своїй сукупності спростовують твердження апелянта про наявність обставин, які унеможливлюють виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці у порядку, визначеному в цьому рішенні та у встановлений державним виконавцем строк.

Враховуючи викладене, апеляційна інстанція приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м.Чернівці ради залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2011 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_3

< Список > ОСОБА_4