Справа № П/811/1017/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/1017/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року

справа № П/811/1017/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково – технічних інновацій Української нафтогазової академії» на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року у справі №П/811/1017/17 за позовом дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково – технічних інновацій Української нафтогазової академії» до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішення і актів опису майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково – технічних інновацій Української нафтогазової академії» 13 червня 2017 року звернулося до суду з позовом до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області, згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.04.2016 року №10 про опис майна позивача в податкову заставу та акти №10 і №11 від 31.05.2016 року опису в податкову заставу.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду, оскільки з позовом до суду він звернувся 13 червня 2017 року в той час, як строк звернення до суду стосовно оскарження рішення про опис майна в податкову заставу обчислюється з 27 квітня 2016 року, а актів його опису – з 02 червня 2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що про прийняття відповідачем оскаржуваних рішень і актів позивачу стало відомо після звернення відповідача до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна позивача, що перебуває в податковій заставі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частин 1,2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа:

1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов'язково. Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення.

Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалів справи підтверджено, що на копії рішенні про опис майна у податкову заставу №10 наданого відповідачем до суду мається відмітка про його отримання т.в.о. директора Мінченко 26.04.2016 року, при цьому, на копії цього ж рішення наданого позивачем наявний штемпель вхідної кореспонденції №15/5709 від 26.04.2016 року (а.с. 29, 71).

Як вбачається з наданого відповідачем повідомлення про вручення поштового відправлення, акти опису майна від 31.05.2016 року позивачем отримано 01 червня 2016 року, при цьому на копіях цих актів наданих позивачем наявний штемпель вхідної кореспонденції №15/6337 та №15/6338 від 01.06.2016 року (а.с. 30-36; 82-83).

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що строк звернення до суду на оскарження рішення про опис майна у податкову заставу №10 для позивача розпочався 26 квітня 2016 року, а на оскарження актів №10 та №11 від 31.05.2016 року розпочався 01 червня 2016 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що доказом направлення документа може бути лише опис вкладення, оскільки факт отримання позивачем рішення та актів підтверджується, зокрема і штемпелем вхідної кореспонденції, на якому зазначено дату отримання цих документів позивачем, а отже відсутність опису вкладення не спростовує факт отримання позивачем цих документів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

При цьому, встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» яка є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позовна заява та додані до неї матеріали не містять доказів поважності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд першої інстанції зробив вірний висновок щодо пропуску позивачем встановленого законом строку звернення до суду.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 199, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково – технічних інновацій Української нафтогазової академії» - залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2017 року у справі №П/811/1017/17 – без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 14 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Згідно з оригіналом

помічник судді А.О. Рязанова