Справа № 807/1288/17
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1288/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

при секретарі Гулай М.В.,

за участю:

прокурора: Валько Д.В..;

представника відповідача: ОСОБА_1.;

представників третьої особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Керецьківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство Свалявської райспоживспілки "Кооппром" про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України 07 грудня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 12 грудня 2017 року.

Позивач - Мукачівська місцева прокуратура в інтересах держави звернулася з адміністративним позовом до Керецьківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство Свалявської райспоживспілки "Кооппром" про скасування рішення Керецьківської сільської ради від 23.12.2016 року "Про встановлення пільги із замельного податку", яким встановлено для Дочірнього підприємства Свалявської райспоживспілки "Кооппром" на 2017 рік пільгу із земельного податку на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні останнього згідно державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №002102 від 08.12.1997 в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки.

Позовні вимоги мотивує тим, що при наданні індивідуальної податкової пільги відповідач порушив норми Податкового кодексу України, яким заборонено надавати індивідуальні податкові пільги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Керецьківської сільської ради позовні вимоги визнала в повному обємі.

Представники третьої особи проти позову заперечили, вказавши, що відповідач був вправі надавати пільги платникам податків, зокрема третій особі, яка здійснєю виробництво хліба та хлібобулочних виробів та випікає продукцію для об'єктів соціальної інфраструктури с. Керецьки, в тому числі і для дошкільних закладів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. З ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка, серед інших, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до п. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 2 ст. 60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокуратура в даному спорі виступає самостійною стороною - позивачем - оскільки орган, який уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах та набув би статусу позивача в даному випадку не в змозі самостійно відновити порушене право, оскільки сільський голова с. Керецьки звертався із позовом до Керецьківської сільської ради, проте у відкритті провадження було відмовлено ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.05.2017 р. (а.с.27).

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Керецьківської сільської ради від 25.06.2015 встановлено ставки земельного податку на території Керецьківської сільської ради, а саме ставку податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної власності) у розмірі 12% від їх нормативної грошової оцінки. (а.с.28)

В подальшому, 23.12.2016 р. було прийнято рішення Керецьківської сільської ради «Про встановлення пільги із земельного податку», яким було встановлено дочірньому підприємству Свалявської райспоживспілки «Коопром» на 2017 рік пільгу із земельного податку на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні останнього згідно державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №002102 від 08.12.21997 в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки. (а.с.18)

В подальшому, враховуючи відповідь Свалявського відділення Мукачівської ОДПІ від 17.02.2017 р., (а.с.34), 21.02.2017 головою Керецьківської сільської ради видано розпорядження №2, яким зупинено дію спірного рішення Керецьківської сільської ради від 23.12.2016. (а.с.17). Згодом 30.05.2017 р. на сесії Керецьківської сільської ради Свалявськкого району Закарпатської області було винесено на обговорення питання про приведення у відповідність до Законодавства рішення 15 сесії сьомого скликання від 23.12.2016 року про встановлення пільг із земельного податку ДП "Коопром" та Керецьківського ССТ, шляхом їх скасування. Проте, згідно протоколу від 30.05.2017 року, за наслідками голосування рішення не прийнято у зв'язку з відсутністю необхідної кількості голосів (а.с.14-15)

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно п. 24 ч. 1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У відповідності до п.п. 12.4.3 п. 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України, в редакції від 20.11.2016 (далі - ПК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать, серед інших, до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Відповідно до п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно, який складається, зокрема, з плати за землю (пп. 265.1.3 п.265.1 ст.265 ПК України) - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п. 14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до пп. 12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України).

Суд зауважує, що у відповідності до вимог пп. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 ПК України не дозволяється сільським, селищним, міським радам та радам об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Згідно пп. 12.4.1 п. 12.4 ст. 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать, серед інших, встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України - базою оподаткування земельного податку є, серед інших, нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України - бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Конституційний суд України у рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Згідно ч. 274.2 ст. 274 ПК України ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Відповідно до положень п. 284.1 ст.284 ПК України Верховна Рада, Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Вичерпний перелік пільг щодо сплати земельного податку для юридичних осіб встановлено ст. 282 ПК України.

Отже, органам місцевого самоврядування надано повноваження встановлювати пільги щодо земельного податку, який сплачується на відповідній території. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Відповідно до п.4.1.2 ч. 4.1 ст.4 ПК України Податкове законодавство України ґрунтується в тому числі і на принципі рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.

Оскільки згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та враховуючи той факт, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Податковим кодексом України не надано права сільським радам надавати пільги зі сплати місцевих податків індивідуального характеру, тому прийнявши оспорюване рішення Керецьківська сільська рада вийшла за межі власних повноважень та прийняла рішення, яке суперечить вимогам Податкового кодексу.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Мукачівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Керецьківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство Свалявської райспоживспілки "Кооппром" про скасування рішення - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Керецьківської сільської ради від 23.12.2016 року "Про встановлення пільги із замельного податку", яким встановлено для Дочірнього підприємства Свалявської райспоживспілки "Кооппром" на 2017 рік пільгу із земельного податку на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні останнього згідно державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №002102 від 08.12.1997 в розмірі 1% від нормативної горошової оцінки.

Стягнути з Керецьківської сільської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь прокуратури Закарпатської області (прокуратура Закарпатської області, р/р 8475 ДКС України, МФО 820172, код02909967) кошти у розмірі 1 600 грн., витрачені на сплату судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_4