Справа № 813/4267/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року справа № 813/4267/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: скасувати рішення інспектора прикордонної служби 1-го ВІПС відділу прикордонної служби "Грушів" Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про відмову в перетині державного кордону України громадянина України, який не досяг 16-річного віку від 09.10.2017; зобов'язати уповноважених службових осіб Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України надати, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на перетин кордону в супроводі матері, ОСОБА_1, без нотаріально завіреної згоди та супроводу батька.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення інспектора прикордонної служби 1-го ВІПС відділу прикордонної служби "Грушів" є протиправним, оскільки згода батька не є необхідною в даному випадку оскільки батько її дитини відсутній, і вписаний у свідоцтві про народження дитини зі слів матері. Також надала всі необхідні документи які засвідчують даний факт: оригінал свідоцтва про народження доньки ОСОБА_4 та перекладена і завірена повна копія цього свідоцтва; акт обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 25.10.2017 року за №2240.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, мотивуючи тим, що в графі Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16 річного віку, відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, де зазначено, що відсутня нотаріально посвідченої згода батька для виїзду за кордон. В спірному рішенні необхідно зазначати одну з причин, визначених пунктами 3-6 правил перетинання державного кордону громадянами України, що і було зроблено інспектором прикордонної служби відділу прикордонної служби "Грушів" Львівського прикордонного загону старшим прапорщиком Лущак В.В. Просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, наведених у письмовому запереченні, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

09 жовтня 2017 року інспектором прикордонної служби відділу прикордонної служби "Грушів" Львівського прикордонного загону старшим прапорщиком Лущак В.В. в пункті пропуску "Грушів-Будомеж" було прийнято Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16 річного віку, відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Підставами прийняття даного рішення були відсутність нотаріально посвідченої згода батька для виїзду за кордон та відсутність довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

В графі Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16 річного віку, відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, де зазначено, що відсутня нотаріально посвідченої згода батька для виїзду за кордон, необхідно зазначати одну з причин, визначених пунктами 3-6 правил перетинання державного кордону громадянами України, що і було зроблено інспектором прикордонної служби відділу прикордонної служби "Грушів" Львівського прикордонного загону старшим прапорщиком Лущак В.В.

Не погодившись із рішенням інспектора прикордонної служби 1-го ВІПС відділу прикордонної служби "Грушів" Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про відмову в перетині державного кордону України громадянина України, який не досяг 16-річного віку від 09.10.2017позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України "Про прикордонний контроль" прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Положеннями ч.3 та ч. 4 статті 2 Закону України "Про прикордонний контроль" визначено, що прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон.

Прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень правоохоронних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6)перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Статтею 14 Закону України "Про прикордонний контроль" визначено, що Іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в'їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв'язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Форма рішення про відмову у перетинанні державного кордону встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України.

Пунктом 12 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень.

Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред'являє.

Відповідно до п.п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

- якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску;

- якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном;

- у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій:

- свідоцтва про смерть другого з батьків;

- рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків;

- рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім;

- рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;

- рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;

- довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

З матеріалів справи встановлено, що 09 жовтня 2017 року позивач разом з дитиною ОСОБА_4 27.06.2012 намагалася перетнути державного кордону України на виїзд з України в пункті пропуску "Грушів-Будомеж", однак інспектором прикордонної служби відділу прикордонної служби "Грушів" Львівського прикордонного загону старшим прапорщиком Лущак В.В. в пункті пропуску "Грушів-Будомеж" було прийнято Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16 річного віку, відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав відсутності нотаріально посвідченої згоди батька на виїзд дитини за кордон.

ОСОБА_1 надала пояснення працівникам прикордонної служби, що така згода не є необхідною в даному випадку оскільки батько її дитини відсутній, і вписаний у свідоцтві про народження дитини зі слів матері.

Позивач надала всі необхідні документи які засвідчують даний факт, а саме: 1) оригінал свідоцтва про народження доньки ОСОБА_4 та перекладена і завірена повна копія цього свідоцтва; 2) акт обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 25.10.2017 року за №2240.

Також про скасування вищезгаданого рішення і надання позивачу згоди на перетин кордону з її неповнолітньою донькою без нотаріально засвідченої заяви батька ОСОБА_1 зверталась з письмовим зверненням до начальника Львівського прикордонного загону, пана Чорного Олександра Володимировича.

Але 10.11.2017 року ОСОБА_1 була надіслана відповідь у якій було вказано, що при виїзді за межі території України їй необхідно пред'явити довідку про народження дитини, видану відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що згідно у розділі IV "Примітки" завіреної та перекладеної копії свідоцтва про народження вказується, що на підставі ст.42, п.2 "Закону про акти цивільного стану" вписано прізвище ОСОБА_5 як прізвище батька і його родове прізвище, а також за заявою матері ОСОБА_5 як ім'я батька. Також в цьому ж пункті вказано мене, ОСОБА_1, як особу, що повідомила дану інформацію про батька.

Аналогічна норма закону міститься і у ч.І, ст.135 СК України, в якій зазначено "При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою".

Посилання на цю норму закону містяться і у відповіді державної прикордонної служби України Західного регіонального управління Львівського прикордонного загону, але факт народження доньки позивача у Республіці Польща не береться до уваги.

Таким чином, при здійсненні прикордонного контролю відповідачем було встановлено, що ОСОБА_1 є одинокою матір'ю і вимога до неї про надання нотаріальної згоди батька на виїзд дитини за кордон суперечить чинному законодавству.

Суд зазначає, що при проходженні прикордонного контролю відповідачем було встановлено, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_1

Ця обставина підтверджується оригіналом свідоцтва Республіки Польща, Воєводство Мазовецьке, орган цивільного стану в столиці Варшава, НОМЕР_1 Варшава, дата 11 липня 2012 про народження доньки ОСОБА_4 та перекладеною і нотаріально завіреною повною копією цього свідоцтва, оскільки в закордонному паспорті такі відомості відсутні, що спростовує довід відповідача про надання позивачем при проходженні прикордонного контролю лише двох закордонних паспортів - свого та дитини.

Відповідно до Договору укладеного між Україною і Республікою Польща "про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах" від 10.01.2011 року і ратифікованого Постановою ВР №3941-XII від 04.02.1994 року, вказано, що під поняттям "цивільні справи" в цьому Договорі слід розуміти також сімейні і трудові справи (ч.3, ст.1 даного Договору) та документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони (ст.15 даного Договору).

У відповідності до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення інспектора прикордонної служби 1-го ВІПС відділу прикордонної служби "Грушів" Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про відмову в перетині державного кордону України громадянина України, який не досяг 16-річного віку від 09.10.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішення від 09.10.2017 року прийнято тільки через відсутність нотаріально посвідченої згоди батька на виїзд дитини за кордон. Інших документів, передбачених приписами Правил перетинання державного кордону громадянами України, які мають бути надані в разі відсутності у особи обов'язку надання такої згоди, відповідачем надати не пропонувалось, інші причини відмови у перетинанні державного кордону в рішенні не зазначені.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання уповноважених службових осіб Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України надати, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на перетин кордону в супроводі матері, ОСОБА_1, без нотаріально завіреної згоди та супроводу батька суд зазначає, що вона не підлягає до задоволення, мотивуючи наступним.

Пунктом 13 Правил перетинання державного кордону громадянами України, передбачено, що для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень. Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред'являє. У ході перевірки документів під час виїзду з України з'ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Крім того, пунктом 13 Правил перетинання державного кордону громадянами України встановлено, що під час здійснення прикордонного контролю уповноважені службові особи підрозділу охорони державного кордону використовують бази даних Держприкордонслужби про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Держприкордонслужби, яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені та втрачені паспортні документи, а також інші передбачені законом бази даних. Інформація про громадян, яким уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби або Головою Державної прикордонної служби надано дозвіл на перетинання державного кордону, вноситься до відповідної бази даних.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За приписами статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Ураховуючи наведене, суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, підміняти його і перебирати на себе повноваження надані органам Державної прикордонної служби України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача щодо надання дозволу на виїзд з України, оскільки вчинення таких дій не належить до компетенції адміністративного суду і фактично стосується дій відповідача, які можуть бути вчинені в майбутньому та не відповідає змісту законодавства.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, то суд вважає за необхідне стягнути з Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України за рахунок його бюджетних асигнувань 640 (шістсот сорок) грн сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

Постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення інспектора прикордонної служби 1-го ВІПС відділу прикордонної служби "Грушів" Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про відмову в перетині державного кордону України громадянина України, який не досяг 16-річного віку від 09.10.2017.

Стягнути з Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України за рахунок його бюджетних асигнувань 640 (шістсот сорок) грн сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2017.

Суддя Р.М. Брильовський