Справа № 823/1491/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року справа № 823/1491/17

14 год. 40 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача ОСОБА_2 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні заробітної плати та видачі позивачу довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської АЕС, м. Чорнобиль;

зобовязати відповідача нарахувати позивачу заробітну плату за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, м. Чорнобиль з 06.06.1986 до 25.06.1986 з урахуванням посадового окладу за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі в сумі 193,33 крб.; обрахувати 17 днів в чотирьохкратному розмірі, 3 дні в пятикратному розмірі в сумі 400,89 крб.; одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіактивного опромінення 50 мілізівертів у період з 06.06.1986 до 25.06.1986 в сумі 500 крб.; добових в розмірі 70 крб. та врахувати збережений заробіток за дні роботи в зоні відчуження в сумі 96,60 крб. без їх виплати для перерахунку пенсії, про що винести наказ відповідно до якого видати довідку про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської АЕС, м. Чорнобиль відповідно до якої заробітна плата складає 1260,82 крб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції в період з 06 червня по 25 червня 1986 р. і внаслідок цього має захворювання, пов'язане з виконанням вказаних робіт. У 1986 році його визнано інвалідом ІІ групи, віднесено до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надано статус інваліда війни.

Позивач стверджує, що під час видачі довідки про заробітну плату від 24.01.2012 №25 йому не нараховано посадовий оклад за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі в сумі 193,33 крб., не обраховано 17 днів в чотирьохкратному розмірі, 3 дні в пятикратному розмірі в сумі 400,89 крб., одноразову виплату за отриману гранично допустиму дозу радіактивного опромінення 50 мілізівертів у період з 06.06.1986 до 25.06.1986 в сумі 500 крб. та добові в розмірі 70 крб.

19.08.2017 позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача щодо видачі довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської АЕС, м. Чорнобиль, з урахуванням всіх видів оплати які передбачені чинним законодавством, однак отримав незаконну відмову.

Відповідач подав заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив, що довідка від 24.01.2012 №25 про заробітну видана позивачу з урахуванням усіх нормативно-правових актів, що регулюють нарахування та виплату грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС. Тому відсутні підстави для задоволення позову.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову повністю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно та обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням ОСОБА_2 А №128464.

Позивач, перебуваючи на посаді старшого пожежника СВПЧ-2 УВС Черкаського облвиконкому в званні старшини внутрішньої служби, брав участь у заходах, передбачених постановою ЦК КПРС ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 №1497-378 і постановою ЦК КПРС ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 з 06 червня до 25 червня 1986 року, зокрема, 06.06.; 07.06.; 09.06; 11.06-15.06; 17.06.-25.06.1986 у м.Чорнобиль (2 зона); 08.06; 10.06; 16.06.1986 на Чорнобильській АЕС (3 зона), що підтверджується довідкою Головного управління МВС України в Черкаській області від 25.09.2009 №14/8-2597.

24.01.2012 позивачу видано довідку №25, в якій зазначено виплачену позивачу заробітну плату в сумі 309,26 крб., згідно з наказом УМНС у Черкаській області від 23.01.2012 №18 донараховано грошового забезпечення в сумі 91,63 крб. з урахуванням коефіцієнта 4,5. Крім того, зазначено оплату за підвищеними тарифами з у рахуванням зони безпечності 17 днів у 3-х кратному розмірі та 3 дні у 4-х кратному розмірі з урахуванням збереженого заробітку в сумі 96,90 крб. та оплату праці в розмірі 304,29 крб.

Не погоджуючись із зазначеними в довідці розмірами грошового утримання, 19.08.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки, в якій просив нарахувати заробітну плату за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, м. Чорнобиль з 06.06.1986 до 25.06.1986 з урахуванням посадового окладу за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі в сумі 193,33 крб.; обрахувати 17 днів в чотирьохкратному розмірі, 3 дні в пятикратному розмірі в сумі 400,89 крб.; одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіактивного опромінення 50 мілізівертів у період з 06.06.1986 до 25.06.1986 в сумі 500 крб.; добових в розмірі 70 крб. та врахувати збережений заробіток за дні роботи в зоні відчуження в сумі 96,60 крб. без їх виплати для перерахунку пенсії, про що винести наказ відповідно до якого видати довідку про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської АЕС, м. Чорнобиль відповідно до якої заробітна плата складає 1260,82 крб.

Однак листом від 23.08.2017 №02-4037/01-20 у задоволенні наведеної заяви позивачу відмовлено та зазначено, що довідка від 24.01.2012 №25 про заробітну видана позивачу з урахуванням усіх нормативно-правових актів, що регулюють нарахування та виплату грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

Надаючи оцінку спірним обставинам в контексті позовних вимог, суд врахував, що відповідно до п.7 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до листа Мінпраці України від 24.06.1997 №06-2601 необхідно було провести перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, при цьому донарахована зарплата не виплачується, а береться тільки для розрахунку розміру пенсії.

Фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія складається з грошової виплати за перебування у резерві в стані бойової готовності та одноразової винагороди відповідно до наказу МВС СРСР від 26.05.1986 № 0149.

Абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 № 0149 Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Тобто, грошове забезпечення за перебування у 30-км зоні Чорнобильської АЕС у резерві в стані бойової готовності має характер заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках в розумінні ч.1 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- і двохкратному розмірах, понад середньомісячну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленому за місцем роботи.

Відповідно до ОСОБА_4 Міністрів СРСР Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати № 964-рс від 17.05.1986 в залежності від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у III зоні небезпечності - у пятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трикратному розмірі. У тих випадках коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпечності, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Суд зазначає, що основні добові межі радіоактивного опромінення встановлені ст. 5 Закону України Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання від 1998 р. Згідно цієї норми основна добова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних добових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Частина ст. 8 цього закону визначає, що протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може сягнути 50 мілізівертів, здійснюється евакуація людей. Відповідно примітки до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера. Отже, відповідно до картки обліку доз радіоактивного опромінення у позивача зазначена доза склала 116,1 мілізівертів, що є підставою для виплати позивачу одноразової винагороди в розмірі 500 крб.

Крім того, зважаючи на перебування позивача 17 днів у ІІ зоні небезпеки та 3 доби у ІІІ зоні небезпеки, його оплата праці повинна здійснюватися у 4-х (17 днів) та у 5-ти (3 дні) кратному розмірі посадового окладу. Разом з тим, у довідці від 24.01.2012 №25 безпідставно зазначено 17 днів у 3-х кратному розмірі та 3 дні у 4-х кратному розмірі.

Вказані обставини застосування кратності оплати праці підтверджені також наказами УВС Черкаського облвиконкому від 16.08.1986 №73 та від 11.02.1998 №78, про що зазначено у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2013 у справі №2320/548/2012.

Пунктом 1 постанови ЦК КПРС Президії ВР СРСР РМ СРСР ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції передбачено обовязок виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню в подвійному розмірі.

Всупереч наведених вимог відповідачем у довідці грошове утримання нараховане в одинарному розмірі, тоді як необхідним є нарахування окладу в подвійному розмірі.

Пунктом 1 постанови ОСОБА_5 Комітету КПРС, Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР, ОСОБА_5 Міністрів СРСР та Всесоюзної ОСОБА_5 Професійних Союзів від 07 травня 1986 року №524-156 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції" (далі Постанова №524-156) встановлено виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, що виконують службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади за військовим або спеціальним званням в подвійному розмірі.

Особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям понадстрокової служби, начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ виплачувати, крім іншого, добові та забезпечувати безкоштовним харчуванням.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у врахуванні зазначених доплат під час видачі довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської АЕС за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської атомної електростанції з 06 червня по 25 червня 1986 року та визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у видачі ОСОБА_6 довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської атомної електростанції з урахуванням вищевказаних доплат.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність проведення відповідачем перерахунку грошового утримання позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08.07.2014 у справі К/800/13796/13.

Посилання позивача на те, що аналогічні позовні вимоги були предметом судового розгляду у справі №2320/548/2012, суд не врахував, оскільки позовні вимоги у вказаній справі стосувались перерахунку заробітної плати у довідці від 23.11.2009 №267, тоді як предметом цього спору є зобовязання видати нову довідку з урахуванням вищенаведений складових заробітної плати.

Суд також врахував, що Згідно з Рекомендаціями Комітету ОСОБА_6 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, від 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд звертає увагу на положення Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 №П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства а не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначений законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, приймаючи рішення, суд зазначає, що вимоги позивача щодо зобовязання відповідача винести наказ в якому зазначити суми конкретні суми доплат відносять до дискреційних повноважень відповідача, в які суд не може втручатись, а тому в цій частині адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню лише в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі позивачу довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської атомної електростанції та зобовязати відповідача провести перерахунок заробітної плати позивачу за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської атомної електростанції з 06 червня до 25 червня 1986 року з урахуванням вищевказаних доплат та видати відповідну довідку про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської атомної електростанції.

Керуючись статтями 14, 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської атомної електростанції відповідно до заяви від 19.08.2017.

Зобовязати управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської атомної електростанції з 06 червня до 25 червня 1986 року з урахуванням посадового окладу: за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі; 17 днів в чотирьохкратному розмірі; 3 дні в пятикратному розмірі; одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 50 мілізівертів у період з 06.06.1986 до 25.06.1986; добових, - з урахуванням збереженого заробітку за дні роботи в зоні відчуження без їх виплати для перерахунку пенсії, та видати відповідну довідку ОСОБА_1 про оплату праці за роботу в населених пунктах зони відчуження Чорнобильської атомної електростанції.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 06.12.2017.