Справа № 760/3185/17
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/3185/17-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Роніна Володимира Анатолійовича про визнання постанови незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Роніна В.А. від 01 лютого 2017 року його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена».

Зазначено, що керуючи автомобілем, відчув різке погіршення самопочуття, у зв'язку з чим змушений був зупинитись.

Просить суд визнати постанову в справі про адміністративне правопорушення незаконною та скасувати її.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України за те, що він здійснив зупинку в місці зупинки громадського транспорту, позначеному дорожнім знаком 5.43.1, чим порушив п. 15.9 Е ПДР (а.с. 16).

У п.п. «Е» п. 15.9 глави 33 Правил дорожнього руху вказано, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену інспектором постанову до суду в порядку адміністративного судочинства. Зазначає, що керуючи автомобілем, відчув різке погіршення самопочуття, у зв'язку з чим змушений був зупинитись.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1, яке було дійсне на момент винесення постанови (а.с. 9-11).

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що позивач пред'явив інспектору вказане посвідчення.

Відповідно до п. 15.14 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

З позову вбачається, що аварійна світлова сигналізація позивачем була ввімкнена.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Інспектор патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Ронін В.А. - відповідач у справі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Інспектором як суб'єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вимога позивача про визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасування її підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Роніна Володимира Анатолійовича про визнання постанови незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія АР № 293530 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2017 року, винесену інспектором патрульної поліції роти № 9 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Роніним Володимиром Анатолійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: