Справа № 817/918/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" грудня 2017 р. Справа № 817/918/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - ГУНП в Рівненській області) про визнання неправомірними та скасування наказів від 14.04.2017 № 384 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та від 15.05.2017 № 98 о/с про звільнення зі служби в Національній поліції за ч.1 п.6 ст.77 Закон України "Про Національну поліцію", поновлення на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 5 622,21 грн. з 13.05.2017 по день винесення рішення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 14.04.2017 № 384 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Визнано неправомірним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 12.05.2017 № 98 о/с про звільнення ОСОБА_3 зі служби в Національній поліції за ч.1 п.6 ст.77 Закон України "Про Національну поліцію".

Поновлено ОСОБА_3 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 13.05.2017.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Рівненській області () на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.05.2017 по 31.07.2017 в сумі 17 147,43 грн.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на службі в Національній поліції з 13.05.2017 та в частині стягнення із Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 6 350,90 грн. звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Головне управління Національної поліції в Рівненській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах УМВС України та в Національній поліції з 2015 року. Із 26.05.2016 перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, з присвоєним спеціальним званням - сержант поліції (а.с.5, 9-10).

12.05.2017 року на підставі наказу ГУНП в Рівненській області від 14.04.2017 № 384 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), наказом ГУНП в Рівненській області за № 98 о/с звільнено зі служби в поліції - сержанта поліції ОСОБА_3, з постановкою на військовий облік у запас Збройних Сил України (а.с.6-8).

Підставами для винесення оскаржуваних наказів та звільнення позивача зі служби були наступні обставини.

У відповідності до наказу ГУНП в Рівненській області від 22.03.2017 № 523 (а.с.35), уповноваженими особами відповідача проведено службове розслідування та відомостями щодо вчинення неправомірних дій окремими працівниками Зарічненського відділення поліції Варашського ВП ГУНП, за наслідками якого 14.04.2017 складено висновок (а.а.с.40-46).

Підставами для проведення дисциплінарного розслідування стало саме повідомлення про вчинення кримінального проступку, яке надійшло до Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції ГУНП в Рівненській області 08.03.2017 о 2:25 год. та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за №0000036 (а.с.48-49). Особою, на яку вказав свідок - лісничий, виявився працівник поліції, зазначивши, що поблизу незаконної вирубки ліса затримано автомобіль марки ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1, темно-червоного кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_3

Зі змісту вказаного висновку слідує, що виїздом СОГ на місце події встановлено, що в кварталі № 13 Мутвицького лісництва невідомими особами зрізано дерево породи "дуб" діаметром 80 см, з довжиною стовбура 15-17 метрів. Вказане дерево передане на зберігання працівникам ДП "Зарічненський лісгосп". Зазначений у повідомленні автомобіль ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1, належить ОСОБА_5, 1987 р.н., жителю с.Сварицевичі Дубровицького району Рівненської області. Вказаний автомобіль не затримувався. Затримати автомобіль типу бус на іноземній реєстрації не представилось можливим.

Опитаний з даного приводу лісничий Мутвицького лісництва ДП "Зарічненський лісгосп" ОСОБА_6 повідомив, що 08.03.2017 о 00.20 год. йому зателефонував майстер лісу ОСОБА_7, який повідомив, що в кварталі № 13 їхнього лісництва працює бензопила. Далі було прийнято рішення про виїзд з метою перевірки цієї інформації. Приблизно о 01.00 год. 08.03.2017 він прибув з ОСОБА_8 на місце події, де їх чекав ОСОБА_7 Далі вони всі проїхали на територію зони відпочинку "Дубки", посеред якої стояв автомобіль ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_1, темно-червоного кольору. За кермом автомобіля перебував невідомий молодий чоловік, у якого ОСОБА_8 запитав, що він тут робить. Невідомий вийшов із автомобіля та відповів, що сидить в салоні, де слухає музику, хоча на його думку, магнітола тоді була вимкнена. Далі ОСОБА_8 відкрив багажник автомобіля. У цей час невідомий стояв поруч з ними та не заперечував таким діям ОСОБА_8 Через деякий час останній повідомив, що за кермом автомобіля перебував працівник поліції ОСОБА_3 Після цього, він з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розійшлись по лісі, з метою відшукання місця самовільної порубки лісу, а виявлений ними автомобіль виїхав із зони відпочинку та поїхав в напрямку смт.Зарічне.

Опитаний з даного приводу поліцейський ОСОБА_3 повідомив, що 07.03.2017 приблизно о 23.50 год. автомобілем ВАЗ-2199 д.н.з. НОМЕР_1, належному його братові виїхав із с.Острівськ, де перебував у свого товариша по особистих справах, після чого продовжив рух у напрямку смт.Зарічне. Під час руху на відрізку автодороги, що знаходиться неподалік с.Мутвиця Зарічненського району, зупинився на проїжджій частині дороги. У зв'язку з необхідністю справити природні потреби, приблизно через дві хвилини помітив, що впритул до нього під'їхав автомобіль марки "Шевроле" д.н.з. НОМЕР_2, з якого вийшло троє осіб, серед яких був ОСОБА_8, житель смт.Зарічне, який працює в єгерській службі охорони, з ним він неодноразово зустрічався по робочих питаннях. Інших осіб, які були там присутні він не знав. Після чого, останні відкрили двері автомобіля та запитали причину його перебування у цьому місці, на що він здивовано відреагував на таку поведінку з їхньої сторони. Далі вказані особи, без його згоди відкрили багажне відділення автомобіля, яке самостійно оглянули. Після цього, він вийшов із салону автомобіля та запитав у ОСОБА_8, що він там робить, однак ОСОБА_8 відразу багажник закрив та нічого не повідомивши відповів, що він може їхати, що позивач і зробив попрямувавши у напрямку смт.Зарічне. На той час ніяких звуків, тим більше звуків "працюючої бензопили" він не чув. Про незаконну порубку, що відбувалася тієї ночі він дізнався наступного дня від колег по роботі. У той момент позивач спілкувався лише з ОСОБА_8, який вказав на його можливу причетність до незаконної порубки, оскільки бачив його неподалік місця події.

Так, за результатами службового розслідування встановлено факт грубого порушення службової дисципліни, а саме порушення поліцейським ОСОБА_3 вимоги п.17 розділу 3 наказу № 1377 від 06.11.2015, а саме не повідомлено про вчинення кримінального правопорушення до чергової частини органу поліції, що являється прямим приховуванням від обліку.

Саме дана обставина стала підставою для висновку про наявність дисциплінарного проступку позивача та прийняття наказу від 14.04.2017 № 384 (а.с.36-39), яким до ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Вважаючи своє звільнення зі служби незаконним позивач для захисту своїх прав звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про протиправність дій відповідача та поновив позивача на службі.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом № 580-VIII, який набув чинності 07.11.2015.

Відповідно до положень ст.1 Закону № 580-VIII, Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, діяльність якої спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з положеннями ст.17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п.6 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону № 580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі ст.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 № 901-VIII, до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут № 3460-IV), яким визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до п.6 ст.12 Дисциплінарного статуту № 3460-IV, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі ст.14 Дисциплінарного статуту № 3460-IV, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту № 3460-IV).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі - Інструкція № 230).

Пунктом 2.1 Інструкції № 230 передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення (пп.2.2.2 п.2.2 Інструкції № 230).

Відповідно до п.2.6 Інструкції № 230, підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно з п.17 розділу 3 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1377, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1498/27943 01.12.2015, прихованими від єдиного обліку вважаються заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які були відомі працівнику органу поліції, та відомості, які на час виявлення не внесено до журналу ЄО відповідного органу поліції, а самі заяви та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події не отримали реєстраційного номера.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є необґрунтованим, оскільки як вбачається з пояснень ОСОБА_3 (а.с.53), та власне підтверджується висновком дисциплінарного розслідування, позивач на той час ніяких звуків, тим більше звуків "працюючої бензопили" не чув, а про незаконну порубку, що відбувалася тієї ночі він дізнався наступного дня від колег по роботі. Відтак, неповідомлення ним чергової частини Національної поліції про незаконну вирубку лісу не може вважатися прихованим повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, адже така подія не була йому відома.

Колегія суддів зазначає, що при спілкуванні з позивачем лісники не могли повідомити позивачу про скоєний злочин, оскільки ще самі не знали скоєний злочин чи ні, а дізналися про це згодом, коли через деякий час виявили зрізане дерево.

Сам факт реєстрації в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за №0000036 повідомлення про кримінальне правопорушення не може бути безумовною підставою для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, оскільки відповідальність осіб має індивідуальний характер, який належить встановити.

Як вбачається з висновку дисциплінарного розслідування, причетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за № 0000036, є лише припущенням заявника, а висновки відповідача про винуватість ОСОБА_3 - передчасними, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин вирок суду відносно позивача чи постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, прийняті за фактом реєстрації в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань такого повідомлення, були відсутні, як і відсутні на момент розгляду даної справи.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.14 Дисциплінарного статуту № 3460-IV передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.10).

При цьому, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ч.15).

Однак, висновок службового розслідування не містить жодних посилань на будь-яке дослідження вказаних вище складових: керівником не враховано та не досліджено ступінь тяжкості проступку; не враховано усіх обставин події; не визначено та не описано будь-якої ймовірної чи наявної шкоди; не враховано попередньої поведінки особи, оскільки позивач як працівник правоохоронного органу мав позитивну характеристику; не встановлено факту визнання вини; не з'ясовано становлення позивача до виконання службових обов'язків.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не дотримано вимог ст.14 Дисциплінарного статуту № 3460-IV при винесенні наказу від 14.04.2017 № 384 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки не враховано обставин події для визначення тяжкості проступку, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Разом з тим, відповідачем у оспорюваному наказі не наведено жодних обґрунтувань щодо необхідності (доцільності) застосування до позивача найбільш суворого виду дисциплінарного стягнення - звільнення з правоохоронного органу.

Із послужного списку ОСОБА_3 вбачається, що на момент виникнення спірних правовідносин діючих дисциплінарних стягнень позивач не мав (а.а.с.57-65).

Викладене свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача п.6 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII, оскільки в силу вимог ст.1 Дисциплінарного статуту № 3460-IV підставою дисциплінарної відповідальності є саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, який відсутній у даному випадку.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст.ст.16, 18 Дисциплінарного статуту №3460-IV, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику, а такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Аналіз норм Дисциплінарного статуту № 3460-IV дає підстави для висновку про те, що на осіб рядового і начальницького складу за вчинення дисциплінарних порушень накладається дисциплінарне стягнення, про що видається відповідний наказ з дотриманням строків, передбачених ст.16, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні, а подальше виконання такого наказу в силу вимог ст.18 здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 08.10.2013 у справі №21-250а13.

Як вбачається з довідки від 19.05.2017 №48 (а.с.73), у період з 28.04.2017 по 19.05.2017 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні.

Таким чином, дисциплінарне стягнення було застосовано до позивача не лише за відсутності дисциплінарного проступку, а і з порушенням порядку накладання такого дисциплінарного стягнення, що є підставою для визнання протиправним та скасування не лише наказу про накладення такого стягнення, а і наказу про звільнення зі служби в поліції.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги наказ ГУНП в Рівненській області від 25.07.2017 №168о/с (а.с.80), яким відповідачем внесено зміни до оспорюваного наказу про звільнення в частині дати звільнення з 12.05.2017 на 20.05.2017 та кількості вислуги років, оскільки такий наказ прийнятий після звернення позивача до суду з позовом про відновлення порушеного його права на проходження публічної служби та спрямований на виправлення невідповідності порядку накладання такого дисциплінарного стягнення для подальшого порушення такого права позивача. Відтак, такий наказ не може бути належним доказом у справі.

Оскільки нормами Закону № 580-VIII не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно з положеннями ст.9 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що

ОСОБА_3 підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, з 13.05.2017.

Однак незважаючи на те, що позивач був звільнений з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області суд поновив позивача на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, яку той не займав, оскільки працював у Зарічненському відділенні, а не Варашському відділі поліції, тому постанову суду в даній частині слід змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" липня 2017 р. змінити в частині назви посади на яку поновлено позивача та пункт четвертий резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції.

Поновити ОСОБА_3 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Зарічненського відділення поліції Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 13.05.2017.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" грудня 2017 р.