Справа № П/811/937/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року Справа № П/811/937/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1А.) до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі відповідач, ГТУ юстиції у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №179/08 від 28.04.2017 року Про результати проведення комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1А..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що здійснює нотаріальну діяльність як приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу. За наслідками проведеної комплексної планової перевірки позивача відповідачем видано наказ, яким визначено загальну оцінку як "незадовільно" у звязку із виявленням ряду порушень приватним нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій. Представник позивача з наказом виданим за результатами перевірки не погоджується, вважає його необґрунтованим і безпідставним та наполягає на задоволенні адміністративного позову.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала повністю з мотивів, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення та додаткові письмові заперечення проти позову в яких вказала, що проведення комплексної перевірки нотаріальної діяльності приписами законодавства Про нотаріат не забороняється, вказує, що перевірка була проведена згідно графіку проведення планових комплексних перевірок організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, а оскаржуваний наказ вважає правомірним оскільки його було видано з дотриманням вимог чинного законодавства (т.1,а.с.99-104,151-156).

В судовому засіданні представником відповідача позицію викладену в письмових запереченнях підтримано та наголошено на відмові в задоволенні позовних вимог.

На підставі усної ухвали від 12.12.2017 року із занесенням до журналу судового засідання, керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку письмового провадження за наявності відповідного клопотання сторін (т.2,а.с.8-9).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

За приписами п.1, 3, 9 частини 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

Предметом спору в даній справі є законність та обґрунтованість дій начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 при винесенні наказу №179/08 від 28.04.2017р. Про результати проведення комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1А..

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснює нотаріальну діяльність як приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу.

На підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 14.04.2017 року №154/08, на виконання графіку проведення планових комплексних перевірок організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів Кіровоградської області, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій і виконання правил ведення нотаріального діловодства у 2017 році, 21.04.2017 року комісією, утвореною з посадових осіб Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області проведено планову комплексну перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства (т.1,а.с.105-107).

За наслідками вказаної перевірки комісією складено доповідну записку про результати перевірки організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 за період 2015-2017 року, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства від 28.04.2017 року, в якій зазначена оцінка роботи "незадовільно", наведено висновок про неодноразові порушення статей 13-1, статті 55 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та Правил ведення нотаріального діловодства затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5 та рекомендовано, зокрема: проаналізувати та врахувати, зазначені членами комісії рекомендації щодо організації нотаріальної діяльності; систематично перевіряти якість своєї роботи; неухильно дотримуватись Закону України «Про нотаріат», «Правил ведення нотаріального діловодства», «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та інших нормативних актів, що регулюють організацію нотаріальної діяльності, дотриманням порядку вчинення нотаріальних дій та ведення нотаріального діловодства; при оформлені справ Для архівного зберігання дотримуватись розділу XII Порядку, а також враховувати особливості формування спадкових справ визначені розділом XI Порядку; посвідчувати договори міни земельних ділянок у відповідності до вимог статті 55 Закону України «Про нотаріат», а саме за місцезнаходженням, (місцем реєстрації) майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину; при посвідченні договорів купівлі - продажу враховувати вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2014 № 358 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства»; при веденні реєстрів для реєстрації нотаріальних дотримуватись вимог розділу VII Правил.; при залишенні в матеріалах копій нотаріально оформлених документів, зокрема довіреностей, дотримуватися пункту 6.7. глави 6 Правил; при вчиненні нотаріальних дій дотримуватися вимог статті 13-1 Закону України «Про нотаріат»; при оформленні свідоцтв про придбання арештованого або заставленого майна з прилюдних торгів (аукціонів) дотримуватися вимог підпункту 1.11 пункту 1 та підпункту 3.2. пункту 3 глави 12 Розділу II Порядку; при оформленні договорів купівлі-продажу, дарування, дотримуватися вимог статті 368 ЦК України, статті 65 Сімейного кодексу України, пункту 4 глави 1 Розділу II Порядку; при посвідченні договорів про розірвання договору дотримуватися вимог підпункту 7.3. пункту 7 глави 1 Розділу II Порядку; при оформленні договорів іпотеки дотримуватися Закону України «Про іпотеку»; при оформленні спадщини дотримуватись глави 10 розділу II Порядку; при вчиненні нотаріальних дій дотримуватись глави 11 розділу II Порядку; при посвідченні заповітів дотримуватись глави 3 розділу II Правил. Також, наголошено проаналізувати та врахувати, зазначені членами комісії недоліки і рекомендації щодо організації нотаріальної діяльності, дотриманням порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства і надати - до 26 травня 2017 року відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області письмовий звіт про вжиті заходи або свої заперечення, відповідно до пункту 41 «Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2014 № 357/5 та зареєстрованого від 17.02.2014 № 298/25075(т.1,а.с.44-57).

При цьому, за наслідками проведеної комплексної перевірки 21.04.2017 року, на виконання пункту 39 Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 року №357/5, начальником головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області винесено наказ №179/08 28.04.2017 року Про результати проведення комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1А. (т.1,а.с.6).

Так, з пункту 1 вказаного наказу вбачається, що за результатами комплексної перевірки визначити загальну оцінку роботи приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 як незадовільно, вказано позивачеві проаналізувати виявлені недоліки та вжити конкретні заходи по їх усуненню та письмово повідомити про заходи, які були вжиті для їх усунення.

Вважаючи даний Наказ про результати проведення позапланової контрольної перевірки протиправним, та таким що суперечить діючому законодавству, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй (ст. 8). На ці обставини неодноразово вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях, зокрема, рішенні №7-рп/2003 від 10.04.2003 року, рішенні №9-рп/2004 від 07.04.2004 року, рішенні №1-рп/2007, рішенні №19-рп/2008 від 02.10.2008 року.

Пунктом 14 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначається організація і діяльність органів нотаріату.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. № 3425-XII, відповідно до ст.1 якого нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України (ст.2 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом з метою надання їм юридичної вірогідності.

За змістом ст.2-1 Закону України «Про нотаріат» контроль за організацією нотаріату України, перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів та виконання ними правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Нотаріус зобов'язаний: зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій; надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства (абз.4,8 ст.5 Закону України «Про нотаріат»).

Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (ч.1 ст.33 Закону України «Про нотаріат»).

Порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України (ч.6 ст.33 Закону України «Про нотаріат»).

Наведене дає підстави суду для висновку, що на Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області покладено обов'язок перевіряти приватних нотаріусів, серед іншого, на предмет дотримання нотаріусами вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства. При цьому, законодавець покладає на Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області обов'язок перевіряти звернення юридичних осіб та громадян в межах предмета звернення та в межах своїх повноважень, при цьому така перевірка повинна здійснюватись в порядок та спосіб передбачений Порядком проведення перевірки, затвердженим Міністерством юстиції України.

Механізм здійснення Міністерством юстиції України (далі - Міністерство юстиції), Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління юстиції) перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства визначає Порядок проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 р. №357/5 відповідно до статей 2-1, 18, 33 Закону України «Про нотаріат» (далі - Порядок № 357/5).

Цей Порядок визначає механізм здійснення Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління юстиції) перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства (п.1 Порядку №357/5).

Проведення перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства здійснюється уповноваженими представниками Міністерства юстиції, головного управління юстиції, діяльність яких безпосередньо пов'язана з контролем за організацією нотаріату і нотаріальної діяльності в Україні (п.6 Порядку №357/5).

Позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи головного управління юстиції (п.13 Порядку №357/5).

Особою, відповідальною за проведення перевірки, готуються пропозиції щодо складу комісії, строків та плану проведення перевірки.

За результатами опрацювання пропозицій особа, відповідальна за проведення перевірки, здійснює підготовку доповідної записки, у якій зазначає строки проведення перевірки, склад комісії і складає план проведення перевірки.

До плану проведення перевірки включаються всі питання, що стосуються організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил ведення нотаріального діловодства.

План проведення перевірки розглядається і затверджується відповідно Міністром юстиції (заступником Міністра юстиції згідно з розподілом повноважень), начальником головного управління юстиції (його заступником) (п.17 Порядку №357/5).

Для проведення перевірки утворюється комісія.

Персональний склад комісії, її голова, термін проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса затверджуються наказом відповідно Міністерства юстиції чи головного управління юстиції.

Голова комісії організовує та координує діяльність членів комісії, розподіляє між ними конкретні завдання та повідомляє про час проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса.

Наказ підтверджує повноваження членів комісії на проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса у термін, зазначений у наказі (п.19 Порядку №357/5).

Так, пунктом 3 Порядку №357/5, передбачено, що основними завданнями перевірки є:

1) перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, у тому числі дотримання вимог до робочого місця приватного нотаріуса, страхування цивільно-правової відповідальності, наявності осіб, що працюють на умовах цивільно-правових чи трудових договорів, умов зберігання архіву, печаток, штампів, спеціальних бланків нотаріальних документів тощо;

2)перевірка дотримання державними і приватними нотаріусами правил ведення нотаріального діловодства, правильності формування документів у справи, наявність та відповідність вимогам законодавства документів (у випадках, передбачених законодавством, - копій документів), які необхідні для вчинення нотаріальних дій та долучені до примірника нотаріально оформленого документа, документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявність на документах необхідних реквізитів (печаток, підписів, реєстрових номерів, дати тощо);

3)перевірка дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій, у тому числі під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

4)виявлення порушень законодавства, яке регулює організацію роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організацію нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, порядок вчинення нотаріальних дій та ведення нотаріального діловодства;

5)виконання державними і приватними нотаріусами обов'язку щодо підвищення професійного рівня (проходження підвищення кваліфікації, участь у конференціях і семінарах з питань права, дотримання правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції);

6) визначення якості нотаріального обслуговування фізичних та юридичних осіб;

7) надання рекомендацій з усунення причин, унаслідок яких допущено порушення;

8) застосування до державних і приватних нотаріусів заходів реагування, передбачених законодавством, у разі виявлення під час перевірки допущених ними порушень;

9)узагальнення результатів перевірок з метою визначення типових порушень, недоліків та помилок, що допускаються державними і приватними нотаріусами;

10)розповсюдження позитивного досвіду роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса.

До перевірки можуть залучатись працівники територіальних органів юстиції, діяльність яких безпосередньо пов'язана з контролем за організацією нотаріату і нотаріальної діяльності в Україні, а також нотаріуси, які мають високий професійний рівень та достатній досвід практичної роботи не менше 10 років, та працівники державного нотаріального архіву.

Згідно вимог п.19 наведеного Порядку №357/5 для проведення перевірки утворюється комісія. Персональний склад комісії, її голова, термін проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса затверджуються наказом відповідно Міністерства юстиції чи головного управління юстиції. Голова комісії організовує та координує діяльність членів комісії, розподіляє між ними конкретні завдання та повідомляє про час проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса. Наказ підтверджує повноваження членів комісії на проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса у термін, зазначений у наказі.

Пунктом 31 Порядку №357/5 визначено, що перевіркою встановлюється, чи дотримуються державні і приватні нотаріуси загальних положень чинного законодавства, яке регулює порядок вчинення нотаріальних дій та проведення під час їх вчинення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до пунктів 33, 35 зазначеного Порядку №357/5 за наслідками перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства комісія протягом п'яти робочих днів з часу закінчення перевірки складає довідку у двох примірниках про результати проведеної перевірки із зазначенням оцінки роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса та з викладеними у ній висновками і рекомендаціями. Загальна оцінка роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса визначається як "добре", "задовільно", "незадовільно". Довідка готується згідно з перевіреними достовірними фактами, що свідчать про наявність недоліків, помилок і порушень, з посиланням на норми законодавства. За змістом довідка повинна бути вичерпною та конкретною.

Пунктом 34 Порядку №357/5 встановлено, що довідка за результатами перевірки складається з чотирьох частин: І - вступна; ІІ - описова (стан організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства); ІІІ - висновок; ІV рекомендації.

У відповідності до вимог пункту 39 Порядку №357/5, за результатами перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса, на підставі висновків комісії Міністерство юстиції, головне управління юстиції видає наказ, у якому встановлюється строк для усунення виявлених порушень та помилок.

За змістом пункту 43 Порядку №357/5 у разі, якщо порушення, виявлені під час проведеної перевірки, не усунуті у наданий для цього строк чи не можуть бути усунуті або якщо державною нотаріальною конторою, державним нотаріальним архівом, державним чи приватним нотаріусом ігноруються висновки за результатами перевірки чи не виконуються рішення, прийняті за її наслідками, Міністерство юстиції, головне управління юстиції приймають рішення про застосування до цих осіб заходів реагування, передбачених чинним законодавством.

З викладеного вбачається, що законодавчо закріплено обов'язок відповідача перевіряти на предмет належного виконання своїх посадових обов'язок приватними нотаріусами при здійсненні власної нотаріальної діяльності та вживати відповідні заходи по усуненню виявлених порушень, що відображається у відповідних законодавчо затверджених формах довідки та наказу.

З аналізу наведених положень вбачається, що чинним законодавством встановлений чіткий порядок дій Мінюсту при проведенні перевірки, зокрема, приватних нотаріусів.

З матеріалів справи встановлено, що комплексною перевіркою нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 проведеною 21.04.2017 року виявлено ряд порушень організації його нотаріальної діяльності, що в свою чергу порушує статті 13-1, 55 Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та Правила ведення нотаріального діловодства затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5.

Детальний опис виявлених порушень відображено в доповідній записці від 28.04.2017 року (т.1,а.с.44-57). Примірник якої отримано ОСОБА_1 28.04.2017 року, про що свідчить відповідний його підпис на вказаній довідній записці про її отримання (т.1,а.с.57).

Натомість, з метою обєктивного розгляду справи суд вважає за належним дослідити наступні обставини.

Пунктом 12 Порядку №357/5 передбачено, що підставою для проведення планової комплексної перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса та дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій і виконання правил нотаріального діловодства є графік проведення такої перевірки.

Поряд з тим, пункт 16 Порядку №357/5 визначає, що графік проведення планових комплексних перевірок:

1) графік проведення планових комплексних перевірок організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса та дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій і виконання ними правил ведення нотаріального діловодства погоджується зі структурним підрозділом Міністерства юстиції, на який покладено повноваження щодо формування і забезпечення реалізації державної політики у сфері нотаріату (далі - структурний підрозділ Міністерства юстиції), та затверджується начальником головного управління юстиції на рік;

2) копія погодженого та затвердженого графіка надсилається до структурного підрозділу Міністерства юстиції, а також направляється на адресу державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса;

3) зміни до графіка перевірки вносяться в такому самому порядку;

4) графік проведення планових комплексних перевірок оприлюднюється шляхом розміщення на сайті головного управління юстиції;

5) при складанні графіка планових комплексних перевірок враховується факт перевірки нотаріусів під час проведення Міністерством юстиції комплексних і цільових перевірок територіальних органів юстиції.

Якщо комісією Міністерства юстиції не було виявлено порушень в діяльності таких нотаріусів, їх наступна планова комплексна перевірка проводиться відповідно до цього Порядку, але не частіше одного разу на два роки.

Відтак, з вказаного слідує, що однією з підстав для проведення комплексної планової перевірки приватного нотаріуса є відповідний графік на проведення такої перевірки складений з урахуванням положень пункту 16 Порядку №357/5.

В матеріалах справи наявна копія графіку на проведення планових комплексних перевірок організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів Кіровоградської області дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства у 2017 році, з якого вбачається, що даним графіком заплановано було проведення перевірки нотаріальної діяльності позивача (т.2,а.с.2-6).

Положенням статті 33 Закону України «Про нотаріат» встановлені правила перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.

Так, вказаною статтею передбачено, що Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, крім повторних перевірок, передбачених цим Законом, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов'язковим повідомленням його про проведення такої перевірки.

Приватний нотаріус зобов'язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.

У разі виявлення під час перевірки порушень в організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса або неодноразових порушень ним правил нотаріального діловодства Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, які проводили перевірку, можуть зупинити або припинити нотаріальну діяльність приватного нотаріуса з підстав та у порядку, передбачених цим Законом.

У разі виявлення під час перевірки неодноразового грубого порушення порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса може бути анульовано у порядку та на підставах, передбачених цим Законом.

Порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

Особою, відповідальною за проведення перевірки, готуються пропозиції щодо складу комісії, строків та плану проведення перевірки. За результатами опрацювання пропозицій особа, відповідальна за проведення перевірки, здійснює підготовку доповідної записки, у якій зазначає строки проведення перевірки, склад комісії і складає план проведення перевірки. До плану проведення перевірки включаються всі питання, що стосуються організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил ведення нотаріального діловодства. План проведення перевірки розглядається і затверджується відповідно Міністром юстиції (заступником Міністра юстиції згідно з розподілом повноважень), начальником головного управління юстиції (його заступником) (пункт 17 Порядку 357/5).

Між тим, пункт 20 Порядку №357/5 містить застереження, за змістом якого, під час проведення перевірки члени комісії зобов'язані бути об'єктивними та неупередженими. Перевірка проводиться з додержанням вимог законодавства щодо збереження державної та нотаріальної таємниці, іншої інформації з обмеженим доступом, недопущення розголошення інформації, що стала відома під час її проведення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.04.2017 року в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 видано наказ №154/08 «Про проведення комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1А.», яким призначено 21.04.2017 року проведення комплексної перевірки організації нотаріальної діяльності дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі Графіку проведення планових комплексних перевірок організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів Кіровоградської області дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання Правил ведення нотаріального діловодства у 2017 році та на виконання Плану роботи відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на 2017 рік (т.1,а.с.107).

В матеріалах справи наявний розроблений начальником відділу з питань нотаріату ОСОБА_4 план комплексної перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства за період роботи з 2015 по 2017 роки, затверджений в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 14.04.2017 року (т.1,а.с.105-106).

З наказу №154/08 «Про проведення комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1А.» від 14.04.2017 року встановлено, що проведення перевірки позивача доручено комісії у наступному складі: голова комісії начальник відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4, головні спеціалісти відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватних нотаріусів Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватного нотаріуса Маловисківського районного нотаріального округу ОСОБА_9 та консультанта Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області ОСОБА_10

В обґрунтування власної позиції позивач також наголосив, на порушенні законодавства відповідачем при призначенні перевірки його діяльності, оскільки головою комісії залучено начальника відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4 з якою в нього наявний конфлікт інтересів.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 07.06.2001 року N 2493-III (із змінами та доповненнями) посадові особи місцевого самоврядування зобов'язання дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

З наведено вбачається, що особи, на яких поширюється законодавство щодо конфлікту інтересів, повинні вживати заходів щодо недопущення його виникнення та заходів щодо його врегулювання, якщо він все-таки виник.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Визначення змісту поняття «конфлікт інтересів» має значення для правильного застосування положень ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобіганню та урегулюванню конфлікту інтересів.

Зміст цього поняття визначають такі дві обов'язкові ознаки: 1) конфлікт інтересів це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями; 2) наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Таким чином, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Виходячи зі змісту Закону, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа виконуючи свої обов'язки має приватний інтерес (особисту заінтересованість), який хоча і не обов'язково призводить до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння але здатний до цього призвести.

При цьому, приватний інтерес не обмежується фінансовими чи матеріальними інтересами або тими інтересами, які дають службовій особі пряму особисту вигоду, в тому числі неправомірну.

Отже, як вбачається з наведеного поняття - «конфлікт інтересів», особистий інтерес особи може носити як майновий, так і немайновий характер.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не перебуває з ОСОБА_4 у дружніх, сімейних відносинах.

При цьому, начальником відділу з питань нотаріату скарги на дії позивача як приватного нотаріуса до Міністерства юстиції України не надсилались.

Поряд з тим, ОСОБА_1 повідомив у встановленому законом порядку, про наявність у нього реального конфлікту інтересів відповідні органи, що посвідчується примірником скарги від 07.06.2017 року вих. №171/01-16, натомість, суд не враховує таку скаргу в якості належного доказу у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду даної справи, та звертає увагу, що спірний наказ відповідачем було видано 28.04.2017 року, а скарга позивачем про конфлікт інтересів з головою комісії оформлена та подана у відповідні органи 07.06.2017 року.

З огляду на викладене твердження позивача про наявний приватний інтерес начальника відділу нотаріату Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_4 у призначенні перевірки позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, абзацом 2 статті 33 Закону України «Про нотаріат» визначено, що перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов'язковим повідомленням його про проведення такої перевірки.

Судом встановлено, що приватного нотаріуса ОСОБА_1 було повідомлено про проведення комплексної перевірки його нотаріальної діяльності 21.04.2017 року, що відображено у відповідному листі-повідомленні від 14.04.2017 року №04-21/01-24/953 (т.1,а.с.108).

Пунктом 5 наказу №154/08 «Про проведення комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1А.» від 14.04.2017 року (т.1,а.с.107), встановлено, що ОСОБА_4 зобовязано узагальнити результати перевірки та підготувати письмову довідку до 28.04.2017 року.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що результати проведеної відповідачем перевірки нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 відображені у доповідній записці від 28.04.2017 р. про результати перевірки організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 за період з 2015-2017 року (т.1,а.с.44-57).

Представником відповідача у судовому засіданні надано пояснення, що дана доповідна записка, якою оформлено результати комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1, за своєю правовою природою є довідкою, просто в даному випадку під час оформлення останньої було некоректно оформлено назву даного документу.

Суд звертає увагу, що пунктом 13 Порядку 357/5 визначено, що позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи головного управління юстиції. За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.

Разом з тим, відповідачем не спростовано належними та обґрунтованими доказами факт не складення відповідної довідки як то передбачено законодавчими положеннями Порядку №357/5. Таку недбалість субєкта владних повноважень при проведенні та фіксуванні результатів комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки це вказує на порушення процедури для проведення такого роду перевірок у розумінні Порядку №357/5.

Поряд з тим, пунктом 33 Порядку 357/5 встановлено, що за наслідками перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства комісія протягом п'яти робочих днів з часу закінчення перевірки складає довідку у двох примірниках про результати проведеної перевірки із зазначенням оцінки роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса та з викладеними у ній висновками і рекомендаціями.

Статтею 101 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ч.1ст.103 КАС України).

Зокрема, при обчисленні строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом, застосовуються положення Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року №ETS-076 (далі - Конвенція).

Оскільки спірні правовідносини належать до адміністративних, суд вважає, що правила обчислення строків, встановлені Конвенцією, підлягають застосуванню при обрахунку перебігу строків.

Відповідно до статті 3 Конвенції, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Однак, з матеріалів справи встановлено, що комплексна перевірка позивача проведена 21.04.2017 року, а доповідна записка комісією оформлена 28.04.2017 року (т.1,а.с.44-57).

Відтак, такі дії відповідальних членів комісії, яка уповноважена наказом головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №154/08 від 14.04.2017 року, для проведення комплексної перевірки позивача оцінює критично, та наголошує, що вказане свідчить про неналежне дотримання уповноваженими особами положень Порядку 357/5 в частині дотримання строків при оформлення результатів такої перевірки, яким закріплено процедуру для проведення такого роду перевірок.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Наданий позивачем до суду в якості доказів експертний висновок Експертно-правової комісії при Нотаріальній палаті України від 11.07.2017 року розглянутий за зверненням приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 26.06.2017 року за вх.№48/9 щодо надання оцінки обґрунтованості застосування Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області заходів реагування передбачених законодавством до ОСОБА_1 (т.1,а.с.129-135), судом не враховується у звязку із тим, що останній не є належним доказом у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Статтею 16 Закону України «Про нотаріат» закріплено професійне самоврядування нотаріусів, за змістом вказаної статті метою професійного самоврядування нотаріусів є об'єднання на професійній основі зусиль нотаріусів для виконання покладених на них цим Законом обов'язків і забезпечення їхніх прав, представництво професійних інтересів нотаріусів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, захист професійних інтересів та соціальних прав нотаріусів, сприяння підвищенню професійного рівня нотаріусів та надання їм методичної допомоги, захисту інтересів фізичних і юридичних осіб при заподіянні їм шкоди внаслідок незаконних дій або недбалості нотаріуса.

Професійне самоврядування нотаріусів здійснюється через Нотаріальну палату України та її органи. Нотаріальна палата України є організацією, яка здійснює професійне самоврядування у сфері нотаріату.

Наказом Президента Нотаріальної палати України від 01 червня 2017 року №15-17 затверджено Положення про Експертно-правову комісію з питань захисту професійних інтересів нотаріусів. Експертно-правова комісія, діє як колегіальний та консультативно-дорадчий орган при Нотаріальній палаті України.

Виходячи із функцій Експертно-правової комісії при Нотаріальній палаті України, винесення нею експертних висновків за зверненнями приватних нотаріусів є лише дорадчою функцією яка має рекомендаційний характер, а сама комісія є консультативно-дорадчим органом.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, на алгоритм взаємодії органів юстиції та органів, що здійснюють контроль за нотаріальною діяльністю нотаріусів закріплені у положеннях Закону України «Про нотаріат» та Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства №357/5, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 року.

Суд наголошує, на тому, що в подальшому з метою недопущення існування помилок при виданні наказів та оформленні інших документів щодо фіксування результатів проведення комплексних перевірок здійснення нотаріальної діяльності нотаріусами, головне територіальне управління юстиції в особі керівника, як суб'єкт владних повноважень, повинен дотримуватись процедури видання такого роду наказів викладеної у Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства №357/5 та положень Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «ОСОБА_10 проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Разом з тим, сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («ОСОБА_11 проти Хорватії» і «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер'їлдіз проти Туреччини»).

Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків.

Крім того, суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов'язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

При цьому принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при вчиненні спірних дій, діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій (прийняття рішення), з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та з дотримання принципу верховенства права.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із встановлених судом обставин, у сувязі із вказаними законодавчими положеннями суд приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову та про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. (т.1,а.с.10), відтак, зважаючи на викладене, у контексті статті 94 КАС України, суд вважає, що позивачеві вказані судові витрати підлягають присудженню рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу -задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 №179/08 від 28.04.2017 року Про результати проведення комплексної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1А..

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) судові витрати з Державного бюджету України у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ().

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_11