Справа № 640/17469/17
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Балан Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить визнати протиправними дії інспектора поліції роти №8 батальйону №3 УПП м. Харків, лейтенанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії БР №705716 від 02.11.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та скасувати постанову постанову серії БР №705716 від 02.11.2017 року, складену відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 02.11.2017 року інспектором роти №8 батальйону №3 УПП м. Харків лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР №705716 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Відповідно до постанови ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. ВВ7757ВН на перехресті вул. Іскринська та вул. Якіра в м. Харкові проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач з даною постановою не згоден, вважаючи дії інспектора протиправними а саму постанову незаконною, винесену з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач вказав, що 02.11.2017 року, проїжджаючи по вул. Віринська зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул. Тюринська в м. Харкові він рухався з дотриманням всіх Правил дорожнього руху України, не доїжджаючи до перехрестя з вул. Тюринською близько 20 м він згадав, що забув забрати посилку, розвернувся і поїхав знову в напрямку вул. Шевченко, де приблизно через 100 м був зупинений співробітником поліції, після чого відносно позивача була винесена постанова, в якій зазначено, що він нібито проїхав перехрестя вул. Іскринської та вул. Якіра (на теперішній час вул. Тюринська) в м. Харкові на заборонений червоний сигнал світлофора, однак, позивач зазначає, що такого перехрестя, яке вказав в постанові інспектор в м. Харкові не існує. При цьому, позивач зазначив, що після зупинки його транспортного засобу та висловлення в його бік звинувачень, інспектор Ермоленко В.О. виніс постанову, не розглянувши справу по суті, без будь-якої підготовки, без вирішення будь-яких клопотань з боку позивача, без дослідження доказів та взагалі інспектором не було зясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, чим грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 та 280 КУпАП. Крім того, позивач вважає, що в даній постанові не зрозуміло який саме світлофор він нібито проїхав на червоне світло, яке саме перехрестя перетнув, в якому саме правопорушенні його звинувачують та які обставини інспектором були встановлені.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, та позивач пояснив, що в той час коли його зупинив інспектор, він рухався виключно з дотриманням правил дорожнього руху України, при цьому зазначив, що перехрестя, яке було вказано в постанові відповідачем в м. Харкові не існує, а також пояснив, що після зупинки його транспортного засобу та висловлення в його бік звинувачень, інспектор Ермоленко В.О. виніс постанову, не розглянувши справу по суті, без будь-якої підготовки, що порушило його права.

Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився, пояснивши, що фактичних доказів підтвердження порушення позивачем п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України у нього не має, та зазначив, що при складанні даної постанови ним дійсно було порушено процедуру її винесення.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як свідчать матеріали справи, постановою інспектора роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР №705716 від 02.11.2017 року на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України (а.с.8).

У постанові вказується, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. ВВ7757ВН на перехресті вул. Іскринська та вул. Якіра в м. Харкові проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач, надавши суду докази в обґрунтування своїх доводів, стверджує, що під час його зупинки інспектором поліції, він правила дорожнього руху не порушував, а обставини, викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки в зазначеній постанові не вірно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, бо такого перехрестя, яке вказав в постанові інспектор в м. Харкові не існує, крім того, вважає, що розгляд справи на місці, без підготовки, без проведення повної процедури розгляду порушує його права, передбачені ст.268 КУпАП та вимоги чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, місце його вчинення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та яке зазначено в постанові серії БР № 705716 від 02.11.2017 року, на думку суду, є недоведеним.

Також, суд звертає увагу на наступне.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 КУпАП). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 КУпАП). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення не складався, що ним не оскаржено в судовому засіданні, а відразу була винесена постанова. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП проведено інспектором не було.

Крім того, суд звертає увагу, що інспектором були допущені помилки в оскаржуваній постанові щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, про що відповідач не заперечував в судовому засіданні. Ніяких рапортів про виправлення зазначених помилок інспектором до матеріалів справи додано не було, а тому, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії БР №705716 від 02.11.2017 року, оскільки вказані помилки є суттєвими при винесенні постанови про накладення на особу адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопрушення.

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, крім того, в зазначеній постанові не вірно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, а тому з метою забезпечення гарантії прав, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ч.3 ст.162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та ураховуючи положення ст.293 КпАП України, суд прийшов до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 99, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії БР №705716 від 02.11.2017 року відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР №705716 від 02.11.2017 року, складену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя