Справа № 727/7109/16-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/7109/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова О.Г.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

05 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

секретар судового засідання: Охримчук М.Б.

за участі:

представників відповідача: Назаренко Н.Д., Бучачі І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 вересня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представників відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 09.06.2016 року ОСОБА_4 призначено пенсії за віком.

19.07.2016 року та 11.08.2016 року позивач звертався до відповідача із заявами про перерахунок його пенсії з урахуванням повного періоду навчання, а саме з урахуванням періоду навчання з 13.06.1979 року по 15.09.1979 року.

Листами від 16.08.2016 року та від 01.09.2016 року позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку його пенсії із зазначених підстав з огляду на неможливість зарахування до стажу періоду проходження позивачем військових зборів з 13.06.1979 року по 15.09.1979 року.

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність відмови позивачу в зарахуванні до загального стажу тареміну проходження військового навчання за направленням після закінчення навчання з ДХТІ з врахуванням праці позивача у закладі стрілком воєнізованої охорони в період з 13.06.1979 року по 15.09.1979 року. Разом з цим, суд першої інстанції у зв'язку із необґрунтованістю залишив без задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на поїздку позивача у м. Дніпро та про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або у підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до з п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти (п. «е» ст. 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

У відповідності до ч.ч. 2.4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж працівника обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, періоди трудової діяльності та інші періоди, враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом.

Станом на час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком, регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 "Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій".

Згідно пп. "і" п.109 вказаного Порядку крім роботи в якості робітника або службовця загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах, партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсії по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим перідам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20 серпня 1969 року №681 "Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах" та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів У PCP від 08 жовтня 1969 року №573.

Вказаними нормативно-правовими актами передбачалося, що:

1) при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва: строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців;

2) на підготовчі відділення приймаються особи із закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв'язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій;

3) слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових І закладів, при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09 липня 1963 року №774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 року № 1114».

Пунктом 21 Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, затвердженого наказом Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 14 липня 1987 року №504 передбачалось, що час навчання па підготовчому відділенні не перериває трудового стажу.

Згідно п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, передбачалось, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Трудовий стаж встановлюється па підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Трудова книжка позивача містить запис про його навчання в Дніпропетровському хіміко-технологічному інституті з 01.09.1974 року по 15.09.1979 року. Термін закінчення навчання позивача обумовлений наказом ДХТІ №284 від 17.05.1979 року.

Згідно виписки з наказу №284 від 17.05.1979 року, позивач направлявся від ДХТІ на учбові збори з 18.06.1979 року по 15.09.1979 року за основною діяльністю.

Архівною довідкою ДХТІ №26-23-106 від 11.07.2016 року підтверджено, що розриву навчального процесу у позивача не було, дата закінчення навчання - 15.09.1979 року.

Як обґрунтовано зазначає суд першої інстанції, враховуючи те, що нормами законодавства, що діяло у 1977-1978 роках, з врахуванням часу навчання в ДХТІ та праці позивача у вищевказаному навчальному закладі стрілком воєнізованої охорони тобто у підготовчому відділенні, за правовим статусом позивач вважався студентом вищого навчальною закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні не спричинив розриву навчального процесу, тому підлягає зарахуванню до трудового стажу позивача.

Відповідач вказує, що період з 13.06.1979 року по 15.09.1979 року проходження позивачем не може вважатись ні військовою службою, ні навчанням позивача, а тому не може бути зарахований до стажу позивача. Водночас, відповідач не зазначає як кваліфікувати вказаний період, а лише вказує про наявність сумнівів щодо зарахування вказаного періоду до стажу позивача. При цьому матеріалами справи підтверджується факт навчання позивача у вказаний період.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 грудня 2017 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.