Справа № 804/2611/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 р. Справа № 804/2611/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Букіна Л. Є.,
секретаря судового засідання Червяченко Д.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,- ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування припису,-
Нікопольська обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Нікопольська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі ГУ Держпраці, відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 149/4.3-4-139 від 22.12.2016 року, винесений на підставі Акту позапланової перевірки додержання вимог законодавства про працю з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_3
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Нікопольська ОДПІ незгодна з висновками, викладеними в акті перевірки та винесеним за результатами перевірки приписом, оскільки правомірно, на думку представників позивача, обчислено середню заробітну плату ОСОБА_3 для розрахунку щорічної основної відпустки та грошової допомоги до щорічної основної відпустки, при розрахунку компенсації за невикористання дні щорічної основної відпустки при звільненні, не була виплачена щомісячна премія за квітень 2016 року в розмірі 861,50 грн., як виплачена ОСОБА_3 у травні 2016 року; здійснення відрахувань із заробітної плати проводилось у звязку із змінами в законодавстві щодо скасування певних видів надбавок на виконання наказу керівника від 23.06.2016 року №15-ф, та з метою недопущення втрат бюджетних коштів.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.
Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували, надали письмові заперечення. Заперечуючи проти задоволення адміністративного позову представники відповідача пояснили, що під час проведення перевірки встановлено порушення вимог законодавства про працю, а саме при обчисленні заробітної плати за період відпустки ОСОБА_3, проведеного Нікопольською ОДПІ під час перерахунку відпускних, до виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати не включена щомісячна премія, яка виплачена ОСОБА_3 у травні в сумі 861,50 грн., що є порушенням п.3 р. ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100; відрахування з заробітної плати ОСОБА_3 проводилось із порушенням вимог трудового законодавства, а тому оскаржений припис винесено правомірно.
Третя особа ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про неможливість прибуття у судове засідання.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, з огляду на таке.
Перевірка проводилась на підставі звернення ОСОБА_3 до начальника Територіальної Державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, в якому зазначено, що при зверненні (заява від 18.07.2016 року) до Нікопольської ОДПІ з проханням надати розяснення щодо здійснення утримань з заробітної плати за червень 2016 року в сумі 646,20 грн. за видом нарахування - основна щорічна відпустка та вказати, керуючись якими нормативними документами було здійснено вищевказане утримання.
Відповідно до акта перевірки № 149/4.3-4 контролюючим органом встановлені такі порушення:
1) підвищення з 01.05.2016 року державним службовцям посадового окладу з одночасною зміною структури, то розрахунковим періодом для проведення нарахувань виходячи із середньої заробітної плати, передбачених п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 буде період, починаючи з травня 2016 року. Тобто, порушений порядок обчислення середньої заробітної плати, а саме, при обчисленні середньої заробітної плати під час перерахунку заробітної плати за час щорічної відпустки, грошової допомоги у звязку із щорічною відпусткою та середньої заробітної плати за невикористану відпустку до виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати не включені виплати щомісячної премії, яка виплачена ОСОБА_3 у травні в сумі 861,50 грн., що порушенням п. 3 р. ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100;
2) порушення ч. 1 ст. 127 Кодексу законів про працю України, із заробітної плати ОСОБА_3 проведені відрахування надмірну виплаченої заробітної плати за результатами проведених перерахунків, повязаних із зміною законодавства та скасованої надбавки за високі досягнення у праці, які не передбачені законодавством України;
3) порушення ч. 1 ст. 128 загальний розмір відрахувань із заробітної плати ОСОБА_3 перевищує 20%, у червні він становить майже 52%, а у липні - 27%;
4) встановлено факт відрахування з вихідної допомоги ОСОБА_3 , надмірно виплаченої заробітної плати за результатами проведених перерахунків, повязаних із зміною законодавства, що є порушенням ст. 129 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971.
З урахуванням вищезазначених порушень контролюючим органом прийнято припис від 22.12.2016 року № 149/4.3-4-139, який є предметом оскарження, відповідно до якого необхідно:
1. усунути порушення вимог п. 3 р. ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 року № 100;
2. усунути порушення вимог ч. 1 ст. 127 Кодексу законів про працю України;
3. усунути порушення вимог ч. 1 ст. 128 Кодексу законів про працю України;
4. усунути порушення вимог ч. 1 ст. 129 Кодексу законів про працю України.
Також, з урахуванням порушень контролюючим органом прийнята постанова про накладення штрафу уповноваженими особами від 11.01.2017 року № 149/4.3-4/23, якою накладено штраф на Нікопольську ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області у розмірі 1600,00 грн. та сплачений останнім, що підтверджується квитанцією № 53 від 07.02.2017 року.
Вирішуючи по суті спірні правовідносини суд виходить з такого.
Відповідно до ч.2 статті 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, що діяв до 01.05.2016 року, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.
Згідно із ч.2 ст. 50 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016 року, заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії (у разі встановлення).
Таким чином, відбулась зміна структури оплати праці держслужбовців.
Оплата праці держслужбовців з 01.05.2016 року проводиться згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06.04.2016 року № 292, яка набрала чинності одночасно із Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу».
Відповідно до абз. 8 п. 2 р. ІІ постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі Порядок № 100) у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.
Згідно із п. 3 р. ІІІ Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.
Відповідно до п. 4 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються, зокрема, одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).
Судом встановлено, що позивачем порушено порядок обчислення середньої заробітної плати, а саме: при обчисленні середньої заробітної плати під час перерахунку відпускних, до виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати не включена щомісячна премія, яка виплачена ОСОБА_3 у травні у сумі 861,5 грн. Внаслідок порушення порядку обчислення середньої заробітної плати, із заробітної плати ОСОБА_3 надміру утримана заробітна плата за дні щорічної відпустки, грошова допомога у звязку із щорічною відпусткою в сумі 861,50 грн. та не донарахована компенсація за 15 днів невикористаної відпустки.
Згідно із ст. 127 Кодексу законів про працю України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.
Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу:
1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;
2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію;
3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).
Судом встановлено, що у відповідності до ст. 127 Кодексу законів про працю України накази (розпорядження) керівника Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС в Дніпропетровській області та заяви ОСОБА_3 щодо надання згоди на утримання перелічених вище виплат до перевірки не надавались, тобто на момент проведення відрахувань у позивача були відсутні докази згоди підстав і розміру відрахування, про що не заперечували представники позивача у судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 Кодексу законів про працю України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.
Судом встановлено, що у порушення вказаної норми загальний розмір відрахувань із заробітної плати ОСОБА_3 перевищує 20% (у червні майже 52%, у липні 27%).
Згідно зі ст.129 Кодексу законів про працю України не допускаються відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення.
У порушення вказаної норми позивачем здійснено відрахування з вихідної допомоги, надміру виплаченої заробітної плати за результатами проведених перерахунків, повязаних із зміною законодавства.
Судом не беруться до уваги твердження представників позивача щодо здійснення відрахувань із заробітної плати через зміни в законодавстві щодо скасування певних видів надбавок, на виконання наказу Нікопольської ОДПІ від 23.06.2016 року №15-ф «Про скасування надбавки», та з метою недопущення втрат бюджетних коштів, оскільки такі дії позивача суперечать вимогам діючого трудового законодавства.
Судом також встановлено, що постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 182/123/17 провадження 3/0182/76/2017 від 23.01.2017 року головного бухгалтера Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Штраф згідно постанови сплачений ОСОБА_4, що підтверджується квитанцією № 0LT354374 від 01.02.2017 року.
Рішенням у вказаній справі встановлені такі порушення трудового законодавства: Внаслідок порушення порядку обчислення середньої заробітної плати, заниження середньоденного заробітку за травень та середньоденного заробітку розрахункового періоду (травень, червень та липень), із заробітної плати ОСОБА_3 надміру утримана заробітна плата за дні щорічної відпустки, грошова допомога у звязку із щорічною відпусткою в сумі 861,5 грн, та не донарахована компенсація за 15 днів невикористаної щорічної відпустки. Із заробітної плати ОСОБА_3 проведені відрахування надміру виплаченої заробітної плати за результатами проведених перерахунків, пов'язаних із зміною законодавства, та скасованої надбавки за високі досягнення у праці, які не передбачені законодавством України що є порушенням ч.1 ст. 127 Кодексу законів про працю України; Загальний розмір відрахувань із заробітної плати ОСОБА_3 перевищує 20%, що є порушенням ч.1 ст. 128 Кодексу законів про працю України. Встановлено факт вирахування з вихідної допомоги ОСОБА_3 надміру виплаченої заробітної плати за результатами проведених перерахунків, пов'язаних із зміною законів.

Згідно ч.1, 4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 22.12.2016 року № 149/4.3-4-139 винесений з урахуванням допущених позивачем порушень, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Нікопольської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 18.09.2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_5