Справа № 2а-35/11/2208
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-35/11/2208 Головуючий у 1-й інстанції: Вдовичинський А.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Голоти Л. О.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Кам'янець-Подільському Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м.Кам'янець-Подільському Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у листопаді 2010 року звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахування та виплатити недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.01.2011 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області щодо невиплати підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу в період з 23 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області провести нарахування та виплату позивачу підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначено ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 23 травня 2010 року по 31 грудня 2010 року включно з врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з даною постановою суду, управління Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач вказує на законодавчу неврегульованість порядку виплати допомоги особам, які мають статус дитина війни, прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України та приписів статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду від 04.01.2011 року підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач має статус дитини війни, у звязку з чим на нього поширюється дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка передбачає, що з 01.01.2006 року дітям війни повинно бути нараховане та підлягає виплаті щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058 від 09.07.2003 року, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Враховуючи строки звернення до суду визначені ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком підлягає захисту за період з 23 травня 2010 року.

Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік визначено розмір мінімальної пенсії у 2010 році, який становив: з 01.01.2010 року 695,00 грн., з 01.04.2010 року 706,00 грн., з 01.07.2010 року 709,00 грн.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав. Всупереч ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, ЗУ Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до висновку про правомірність доводів суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі передбаченому ЗУ Про соціальний захист дітей війни та протиправність дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі встановленому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. За таких обставин вірним способом захисту прав позивача є зобовязання відповідача зробити перерахунок та виплату цієї допомоги в належному розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апелянта - є безпідставними, а висновки суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Кам'янець-Подільському Хмельницької області, залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.01.2011 року, без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно:

секретар