Справа № 813/738/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10636/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

29.02.2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому, із врахуванням уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 29.01.2016р. № 132 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Жовківського відділення поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області» в частині накладення на ОСОБА_2 - поліцейського Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 09.02.2016р. № 48 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції з 12.02.2016 старшого сержанта поліції поліцейського Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2;

поновити ОСОБА_2 на посаді поліцейського Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області з 13.02.2016р.;

стягнути з відповідача на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.02.2016р. по 29.08.2016р. у сумі 23414,95 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі від 29.08.2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.01.2016 № 132 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Жовківського відділення поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області» в частині накладення на ОСОБА_2 - поліцейського Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції та визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.02.2016р. № 48 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції з 12.02.2016р. старшого сержанта поліції поліцейського Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 та поновлено його на посаді поліцейського Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 13.02.2016 року. Стягнено Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.02.2016р. по 29.08.2016р. у сумі 23414,95 грн. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді поліцейського Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 3645,00 грн звернено до негайного виконання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2016 року скасовано та винесено нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 року скасовано повністю. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2016 року в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2016 року залишено без змін.

Ухвала Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 року мотивована тим, що суд першої інстанції, дійшовши вірного висновку щодо поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в порушення вимог статті 159 КАС України, зазначив лише період вимушеного прогулу (з 13.02.2016 року по 29.08.2016 року) та розмір такої виплати (23414,95 грн.), проте, в мотивувальній частині судового рішення не вказав розрахунку розміру виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та не вірно визначив останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана така виплата. Отже, оскільки звільнення позивача відбулося 12 лютого 2016 року, середня заробітна плата повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме: за грудень 2015 року та січень 2016 року.

15.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зміну та уточнення позовних вимог, в якій просив:

стягнути з відповідача на його користь загальний заробіток за час вимушеного прогулу з 13.02.2016 року по 18.08.2017 року в сумі 65 865,43 грн. у звязку із невиконанням рішення суду;

анулювати виконавчий лист від 29.08.2016 року та видати новий з врахуванням суми стягнення станом на день прийняття судового рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року позов задоволено частково. Стягнено з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23 280 гривень 84 коп., з відрахуванням усіх обов'язкових платежів та зборів. Стягнено з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 43 269 гривень 44 кой., з відрахуванням усіх обов'язкових платежів та зборів. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вимушеним прогулом у даній справі слід вважати період з моменту незаконного звільнення позивача до моменту його поновлення на посаді, а саме період з 13.02.2016 року по 28.08.2016 року, що становить 198 робочих дні.

Згідно долученої до матеріалів справи довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області № 403/68 від 26.07.2017 року, середньомісячний заробіток ОСОБА_2, станом на дату звільнення становив 3645,00 грн., а середньоденний - 117,58 грн.

Тобто, при множенні суми середньоденного заробітку (117,58 грн.) на число робочих днів (198 дні) позивачу підлягає до виплати заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 23280 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят) гривень 84 коп.

Позивача було поновлено на посаді поліцейського Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національного поліції у Львівській області лише 01.09.2017 року, що підтверджується наявною у справі копією наказу про поновлення № 693 о/с від 01.09.2017 року. Вказаним наказом позивача було поновлено на посаді з 13.02.2016 року на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 року та постанови Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2016 року.

Відтак, рішення суду про поновлення позивача на посаді було виконано лише 01.09.2017 року, тобто кінцевою датою періоду, за який заявнику слід виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення суду слід вважати дату, яка передує даті винесення наказу про поновлення позивача на посаді, а саме 31.08.2017 року.

Отже, проміжком часу за який заявнику слід виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, суд вважає період з 29.08.2016 року по 31.08.2017 року, що становить 368 дні. При множенні суми середньоденного заробітку (117,58 грн.) на число робочих днів (368 дні) позивачу підлягає до виплати заробіток за час затримки виконання рішення суду про його поновлення на роботі в розмірі 43 269 (сорок три тисячі двісті шістдесят дев'ять) гривень 44 коп.

Щодо вимоги позивача про анулювання виконавчого листа від 29.08.2016 року та видачу нового, з врахуванням суми стягнення станом на день прийняття судового рішення, суд зазначає, що виконавчий лист від 29.08.2016 року видано позивачу Львівським окружним адміністративним судом на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/738/16 від 29.08.2016 року. Враховуючи те, що вказана постанова була скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 року в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 23 414,95 грн., виданий на виконання цієї вимоги виконавчий лист від 29.08.2017 року вважається недійсним.

Також суд першої інстанції звертає увагу, що строк пред'явлення цього виконавчого листа до виконання закінчився.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та невмотивованою, прийнятою з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління Національної поліції у Львівській області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року та прийняти нову постанову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що в період часу з 10.11.2016 року - дня скасування постанови Львівського окружного адміністративного суду, якою було задоволено позов ОСОБА_2 і до 11.07.2017 року - дня постановления Вищим адміністративним судом ухвали, якою постанову апеляційної інстанції скасовано, у відповідача не було обов'язку та законних підстав для поновлення ОСОБА_2 на посаді та виплати останньому грошового забезпечення. Лише 11.07.2017 року набрало чинності відповідне судове рішення.

У зв'язку з наведеним обчислений судом першої інстанції розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення є незаконними та необгрунтованими.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції щодо стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Судом апеляційної інстанції враховується, що Законом України «Про Національну поліцію» не врегульовано питання поновлення на роботі на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Не врегульовано дане питання й іншими нормативними актами, які регулювали питання прийняття, проходження та звільнення зі служби в органах Національної поліції.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Дана позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 17.02.2015 року у справі №21-8а15.

Відтак, до спірних правовідносин перш за все необхідно застосовувати положення спеціального законодавства, яким є Закон. Проте, у випадку неврегульованості певних правовідносин, останнім необхідно застосовувати загальні норми трудового законодавства, зокрема, ті, що містяться у Кодексі законів про працю України.

Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до позиції, зазначеній у постанові Верховного Суду України від 14 січня 2014 року справа №21-395а13 суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок № 100).

Пунктом 2 Порядку № 100 встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку №100 закріплено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до частин 3-4 ст.91 Закону України «Про Національну поліцію» для поліцейських установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов'язків.

За таких обставин, зважаючи на те, що Законом України «Про Національну поліцію» прямо передбачено встановлення поліцейським п'ятиденного робочого тижня, на думку суду апеляційної інстанції, середньоденний заробіток та період вимушеного прогулу слід визначати, виходячи із кількості робочих днів.

Водночас, порядок та виплата грошового забезпечення поліцейських, відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію України» та постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799) затверджено «Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським, Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» (далі Порядок №260).

Визначаючи середньоденний розмір грошового забезпечення позивача та період вимушеного прогулу, судом першої інстанції не було враховано наступне.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Так, відповідно до наданої Головним управлінням Національної поліції у Львівській області довідки про доходи від 26.07.2017 року №403/68 встановлено, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 перед звільненням за грудень 2015 року становив 3645,00 грн., за січень 2016 року - також 3645,00 грн., усього - 7290,00 грн. При цьому, середньоденне грошове забезпечення позивача, згідно вказаної довідки, складає 117,58 грн.

Однак, даний розмір середньоденного грошового забезпечення обрахований, виходячи з частки суми середнього заробітку за два повні календарні місяці, поділеної на 62 календарні дні. Водночас, як було зазначено раніше з огляду на положення Порядку №100, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 року №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми робочого часу на 2015 рік» та додатку до нього кiлькiсть робочих днiв у грудні 2015 року склала 23 робочих днів.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми робочого часу на 2016 рік» та додатку до нього кiлькiсть робочих днiв у січні 2016 року склала 19 робочих днів (разом 23+19=42 робочих днів).

Таким чином середньоденне грошове забезпечення позивача: 7290 грн. : 42= 173,6 грн.

При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 року у справі №635/2084/16-ц.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми робочого часу на 2016 рік» та додатку до нього кiлькiсть робочих днiв за період з 13.02.2016 року по 29 серпня 2016 року становить 134 робочі днів ( з 13.02.2016 року за лютий - 11, березень - 22, квітень - 21, травень - 19, червень - 20, липень - 21, по 29 серпня 2016 року - 20, разом 134 робочих днів).

Таким чином, термін вимушеного прогулу позивача складає 134 робочих днів, а розмір середньоденного грошового забезпечення дорівнює 173,6 грн. Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 23 262,4 грн. (173,6 грн. х 134 = 23 262,4 грн).

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суд апеляційної інстанції зазначає:

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми робочого часу на 2016 рік» та додатку до нього кiлькiсть робочих днiв за період з 30 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року становить 88 робочих днів (з 30.08.2016 року за серпень 2016 року - 2, вересень - 22, жовтень - 20, листопад - 22, грудень - 22, разом - 88 робочих днів).

З урахуванням листа Міністерства праці та соціальної політики України від 05 серпня 2016 року №11535/0/14-16/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік" період вимушеного прогулу позивача за період з 1 січня 2017 року по 31 серпня 2017 року становить 164 робочих днів (січень -20, лютий-20,березень-22, квітень-19, травень-20, червень - 20, липень -21, серпень - 22, разом 164 робочих днів).

Таким чином, строк затримки виконання рішення суду становить 252 робочих дні (88+164 = 252 робочих дні).

Середній заробіток за час затримки виконання рішення суду складає 43 747,2 грн. (173,6 грн. х 252 = 43 747,2 грн.).

На думку суду апеляційної інстанції, з Головного управління Національної поліції у Львівській області слід стягнути на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23 262,4 грн та 43 747,2 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Щодо вимоги позивача про анулювання виконавчого листа від 29.08.2016 року та видачу нового з врахуванням суми стягнення станом на день прийняття судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконавчий лист від 29.08.2016 року було видано позивачу Львівським окружним адміністративним судом на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/738/16 від 29.08.2016 року.

Однак, постанова Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/738/16 від 29.08.2016 року в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу була скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 року, у звязку з чим виданий на виконання цієї вимоги виконавчий лист від 29.08.2017 року слід вважати недійсним.

Крім того, минув строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині.

З врахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з помилковим застосуванням норм матеріального права, в зв'язку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, ч. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року у справі №813/738/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на робрті, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (, що знаходиться за адресою: пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23 262,4 грн. (двадцять три тисячі двісті шістдесят дві гривні 80 коп.), з відрахуванням усіх обов'язкових платежів та зборів.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (, що знаходиться за адресою: пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 43 747,2 грн. (сорок три тисячі сімсот сорок сім гривень 20 коп.), з відрахуванням усіх обов'язкових платежів та зборів.

Постанову суду про присудження виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць - 3645 (три тисячі шістсот сорок п'ять гривень 00 коп.) звернути до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник