Справа № 819/1987/17
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання залишення позовної заяви без руху

Справа № 819/1987/17

07 грудня 2017 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

при секретарі судового засідання Хоменко Л.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Стукало М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про залишення без руху адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Управління МВС України в Тернопільській області та Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду поступила позовна заява ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (надалі - УМВС ТО, відповідач -1), Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (надалі - ГУНП ТО, відповідач -2) в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 30.10.2017 № 11, по особовому складу, яким звільнено майора міліції ОСОБА_3 (НОМЕР_1);

- поновити позивача на посаді дільничного інспектора УГБ УМВС з 06.11.2015;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області призначити позивача на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції;

- стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області в користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по день ухвалення рішення суду.

До початку розгляду справи по суті, відповідачем - 2 подано клопотання від 01.12.2017 року про залишення без руху та надання позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви у даній адміністративній справі шляхом надання до суду документу про сплату судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач - 2 зазначив, що відповідно до позовної заяви ОСОБА_3 просить суд, крім іншого зобов'язати ГУНП призначити його на посаду, що заміщається поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції.

Відповідач - 2 вважає, що на такі позовні вимоги немайнового характеру не розповсюджуються пільги по сплаті судового збору, встановлені статтею 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки вказана вимога за своїм характером не являється трудовим спором і позивач не перебував у трудових відносинах з ГУНП, а отже, на думку відповідача - 2 позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві час для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду документу про сплату судового збору.

В судовому засіданні представник відповідачів клопотання від 01.12.2017 року про залишення без руху та надання позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви у даній адміністративній справі підтримав, та просив задовольнити клопотання з мотивів наведених у ній.

Представник позивача у судовому засіданні просив у задоволені клопотання відповідача -2 відмовити з тих мотивів, що такі позовні вимоги є похідними від позовних вимог про скасування наказу про звільнення з посади та у справі про поновлення на роботі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах адміністративної справи, суд приходить до висновку, що у задоволені клопотання слід відмовити з таких мотивів та підстав.

24 листопада 2017 року Тернопільським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до УМВС ТО, та ГУНП ТО про визнання протиправним та скасування наказу від 30.10.2017 № 11, по особовому складу, яким звільнено майора міліції ОСОБА_3 (НОМЕР_1); про поновлення позивача на посаді дільничного інспектора УГБ УМВС з 06.11.2015; про зобов'язання ГУНП ТО призначити позивача на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції; про стягнення з УМВС ТО в користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по день ухвалення рішення суду.

Як слідує з оскаржуваного наказу, позивача звільнено згідно з пунктом 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) з інспектора відділу дільничних інспекторів УГБ УМВС, з 06.11.2015р.

Згідно з пунктом 64 «г» Положення №114, за яким звільнено позивача, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі

В свою чергу, позивач оскаржуючи наказ про звільнення від 30.10.2017 за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) та в обґрунтування позовних вимог в частині щодо поновлення його та про зобов'язання ГУНП ТО призначити позивача на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції, позивач посилається на те, що у зв'язку із утворенням ГУНП ТО та ліквідацією УМВСУ ТО постановою Кабінету Міністрів №730 від 16.09.2015 року "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" фактично мала місце реорганізація зазначеного правоохоронного органу, оскільки відповідна функція держави ліквідована не була. Вважає, що за наявності у нього гарантій передбачених частиною третьою ст. 184 КЗпП України відповідач - 1 не мав правових підстав для його звільнення за скороченням штату, та відповідач - 2 з урахуванням пунктів 8 та 9 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" зобов'язаний був призначити позивача на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції згідно його письмової згоди.

2 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIІI (надалі - Закон №580-VII). В розділі ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII зазначено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім окремих його положень. Закон опубліковано 6 серпня 2015 року в газеті «Голос України», тому він набрав чинності 7 листопада 2015 року.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

На підставі пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, за змістом пунктів 9 і 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII однією з необхідних умов для служби в поліції є бажання і згода працівника міліції на проходження такої служби, а для звільнення зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів протягом трьох місяців з моменту попередження - відмова від проходження служби в поліції.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, обставин та нормативних актів які зазначені у адміністративному позові в обґрунтування таких вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання ГУНП ТО призначити позивача на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу від 30.10.2017 № 11 по особовому складу, яким звільнено ОСОБА_3 за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів), а отже між сторонами у даній справі існує спір, який за своєю суттю є спором про поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий Збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача - 2 від 01.12.2017 року про залишення без руху та надання позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви у даній адміністративній справі шляхом подання до суду доказів сплати судового збору з позовних вимог про зобов'язання ГУНП ТО призначити позивача на посаду, що заміщується поліцейськими, рівнозначну вищій або нижчій посаді, яку він обіймав під час проходження служби в міліції, - є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання відповідача - Управління Національної поліції в Тернопільській області від 01.12.2017 року про залишення без руху та надання позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління МВС України в Тернопільській області та Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.12.2017р.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.