Справа № 456/2953/17
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2953/17
Провадження № 2-а/456/165/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" грудня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2, Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області та Стрийського відділення державного казначейства про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою інспектора Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 від 12.09.2017р. серія БР № 904032 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.09.2017р. був зупинений працівниками поліції, нібито за те, що порушив вимоги дорожного знаку «Проїзд без зупинки заборонено». З даною постановою категорично не згідний, з наступних підстав. Така складалася без врахування його зауважень, пояснень свідків та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Вважає дії вчинені інспектором Стрийського ВП протиправними і незаконними. Відсутність у справі не тільки пояснень, але й даних свідків грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів. Незважаючи на той факт, що в автомобілі знаходився ОСОБА_3, останнього працівники поліції не бажали слухати та відмовилися прийняти письмові пояснення. Згідно постанови, адміністративне правопорушення вчинене ним не є чітко конкретизованим, оскільки зазначено в м. Стрий по вул. Кар»єрна без прив»язки до будинку чи інших елементів дороги. Зі змісту п. 2 постанови вбачається, що така була розглянута саме по вул. Кар»єрній м. Стрия, що свідчить про те, що справа розглядалася на місці зупинки транспортного засобу, хоча повинна була розглядатись за місцем знаходження органу патрульної поліції. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Космик В.В. суттєво порушив його права. Зокрема будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, його особи, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази та не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Постанова винесена з порушенням вимог закону, основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому таку слід скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що заперечує свою вину, оскільки перед знаком «Проїзд без зупинки заборонено» зупинився, патрульний автомобіль стояв за 30 метрів перед залізничнимо переїздом по напрямку його руху, а тому не розуміє,

яким чином поліцейські встановили, що ніби то він порушив правила дорожнього руху. На його вимогу, жодних даних на підтвердження його вини не представили. Категорично не згодний з оцінкою його дій інспектором і з його бездоказовими звинуваченнями, постанова винесена безпідставно і не відповідає вимогам законодавства України. Його провина, якщо вона мала місце, повинна бути доведена всесторонньо і повно. А тому просить скасувати оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представники відповідачів Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області та Стрийського відділення державного казначейства, інспектор Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилися, хоча судом були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судом встановлено та як вбачається з оскаржуваної постанови, що 12.09.2017р. о 15.45 год. в м. Стрий по вул. Кар»єрна, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 порушивши вимогу дорожного знаку «Проїзд без зупинки заборонено», тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306) «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на

нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Що й було зроблено інспектором поліції.

В свою чергу інспектором Стрийського ВП в спірній постанові не наведено обґрунтованих доводів, порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не представлені такі докази і в судове засідання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, інспектором поліції не наведено жодних доказів на підтвердження вчиненого останнім правопорушення, зокрема фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтуються виключно на даних з постанови про

накладення адміністративного стягнення, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Крім цього, при накладенні адміністративного стягнення на скаржника в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, в постанові не відображені обставини та дані, які, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, підлягають врахуванню.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об'єктивність з'ясування обставин справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

А тому, враховуючи те що в судовому засіданні, жодним чином не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому спірну постанову слід скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Що стосується, позовної вимоги в частині стягнення судових витрат в розмірі 640 грн. на користь позивача, то така не підлягає задоволенню, оскільки ч. 4 ст 288 КУпАП, передбачено, що особа, яка оскаржила постанову по справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, тобто при зверненні до суду позивач не зобов»язаний був сплачувати судовий збір, а відтак сплативши такий, не може ставити вимогу про його стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 86, 158-163 КАС України, ст.ст. 22, 247, 293 КпАП України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити частково.

Постанову серії БР № 904032 від 12.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України скасувати.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4