Справа № 804/3329/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/3329/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 року

справа № 804/3329/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВ інвест груп»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року по справі №804/3329/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВ інвест груп" до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, Центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправним рішення та зобов’язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ТОВ «АВ інвест груп» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої

інстанції виходив з того, що позивач, у разі придбання нерухомого майна, є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, у зв’язку з чим мав обов’язок сплачувати такий збір у розмірі, що визначений Законом України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування». З цих підстав суд вказав на те, що сплачений позивачем збір, при оформленні договору купівлі-продажу нерухомого майна, неможливо визнати помилкового сплаченим. При цьому, суд вказав на те, що Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" не розмежовує об’єкти нерухомості, за які необхідно сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, за ступенем готовності, у зв’язку з чим суд визнав необґрунтованою позицію позивача про те, що збір на обов’язкове державне пенсійне страхування не сплачується у разі придбання незавершеного будівництва.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що операції з купівлі незавершеного будівництва є підставою для сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що Законом України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» визначено вичерпний перелік об’єктів нерухомого майна, при придбанні яких сплачується збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, при цьому, такого об’єкту нерухомості, як незавершене будівництво, Закон не визначає.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2016р. ТОВ «АВ інвест груп» придбало у власність об’єкт нерухомого майна: незавершене будівництво (цех по виробництву легких металоконструкцій, робіт з покриття металу та склад будівельних матеріалів (адміністративно-побутовий корпус 1 черга). Продаж об’єкта незавершеного будівництва, за домовленістю сторін, вчинено за 1 731 300,0 грн.

ТОВ «АВ інвест груп» зверталося із заявами про повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Так, із заявою про повернення надміру сплачених коштів ТОВ «АВ інвест груп» зверталося до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі 21.12.2016р.

З огляду на таку позицію УПФУ, позивачем подано скаргу від 12.04.2017р. до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Не погодившись з відмовою органів Пенсійного фонду України щодо повернення помилкового сплачених сум, ТОВ «АВ інвест груп» звернулося з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, порядок справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Отже, вказаною нормою права визначено вичерпний перелік об’єктів нерухомості, які для цілей справляння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, визнаються нерухомим майном.

До такого переліку, як правильно вказував позивач, не відносяться об’єкти незавершеного будівництва.

Зазначена норма права, в частині визначення об’єктів нерухомого майна, є бланкетною та, з метою визначення підстав справляння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, зокрема, відсилає до положень Податкового кодексу України, яким визначаються об’єкти, що підпадають під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів.

Відповідно до п.138.3.3 ст.138 ПК України під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів підпадають будівлі, споруди, передавальні пристрої.

Тобто, вказана норма права також не містить такого об’єкта нерухомості, як об’єкт незавершеного будівництва.

У свою чергу, п.48 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну від 30 вересня 2003 року №561, визначено, що затрати на будівництво (виготовлення), придбання та поліпшення об’єктів основних засобів з початку і до закінчення зазначених робіт та введення об’єктів в експлуатацію визнаються незавершеними капітальними інвестиціями (незавершеним будівництвом).

Згідно із пп.14.1.138 п.14.1 ст.14 ПК України основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Таким чином, незавершені капітальні інвестиції (незавершене будівництво) не входять до складу основних засобів, про що прямо вказано в пп.14.1.138 п.14.1 ст.14 ПК України.

Отже, враховуючи те, що спеціальним Законом, який визначає підстави для справляння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, є Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", який, у свою чергу, не визначає такої підстави для справляння збору як придбання об’єкту незавершеного будівництва, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо відсутності обов’язку сплати збору у разі придбання об’єкту незавершеного будівництва.

Підлягають частковому задоволенню і вимоги позивача, які заявлені до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі.

Так, оскільки Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі неправомірно відмовило позивачу у підготовці подання до органів Державного Казначейства з метою повернення помилково сплачених сум, а повноваженнями щодо підготовки такого подання, в силу положень Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, наділеними саме органи Пенсійного Фонду України, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача, у спірних правовідносинах, є визнання неправомірними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо відмови у підготовці подання про повернення коштів та зобов’язання Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі повторно розглянути заяву позивача від 21.12.2016р. про повернення помилково сплачених сум збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з урахуванням висновків, які зроблені судом під час розгляду цієї справи. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що зобов’язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі підготувати подання на повернення вказаних сум, як про це просив позивач, є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки саме відповідач наділений повноваженнями щодо вирішення питань про повернення помилково або надмірно сплачених коштів.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВ інвест груп» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року по справі №804/3329/17 – скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до касаційного в порядку, передбаченому ст..212 КАС України

(Повний текст постанови виготовлено 13.12.2017р.)

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк