Справа № 824/602/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/602/17-а

12 год. 24 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Косменко Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просив суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 21.09.2016 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що не погоджується з нарахування податковим органом орендної плати за землю за 2014 р. в сумі 3890,55 грн та за 2015 р. в сумі 4859,30 грн., оскільки позивач є фізичною особою, а отже звільнений від подання податкової декларації відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки. Крім того, позивач зазначив, що на момент прийняття податковим органом податкового повідомлення - рішення № від 21.09.2016 р. у позивача не було заборгованості по орендній платі за землю, що підтверджує добровільне виконання обовязків з орендної плати за землю у 2014 р. та 2015 році.

Додатково обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що податковий орган повинен самостійно визначити суму грошового зобовязання з плати за землю, орендної плати, та надіслати ОСОБА_3 в термін до 01 липня поточного року (2014 р. та 2015 р.) відповідне податкове повідомлення-рішення, однак у 2014 р. та 2015 р. відповідачем не приймались та не надсилались у встановлені строки позивачу відповідних податкових повідомлень-рішень, з визначеним відповідачем грошовим зобовязанням з орендної плати за землю.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В письмових запереченнях відповідач зазначив, що в строковому платному користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 0,3906 га, для будівництва та обслуговування деревообробного цеху, яка розташована по вул. Миколаївській, 36-М у м.Чернівці. Оскільки вказана земельна ділянка використовувалась у 2014 р. та 2015 р. позивачем в господарській діяльності, ОСОБА_3 повинен самостійно обчислювати суму податку за землю щороку станом на 01 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому Податковим кодексом України. Так, під час проведення податковим органом перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, встановлено неподання останнім щорічної декларації з плати на землю за 2014 р. та 2015 р. у звязку із чим до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 2187,46 гривень. У звязку із виявленими порушеннями 21.09.2016 р. податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення №, збільшено суму грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 11277,31 грн, за основними зобовязаннями 8749,85 грн та за штрафними санкціями в сумі 2527,46 гривень.

На підставі вказаного відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 зареєстрований, як фізична особа-підприємець з 10.10.2003 р. та перебуває на обліку в Новоселицькій ОДПІ ГУ ДФС та є платником податків та зборів. За позивачем зареєстровано наступні види діяльності: за КВЕД 52.46.0 роздрібна торгівля залізними виробами, фарбами та склом; за КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт; за КВЕД 47.52 роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; за КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; за КВЕД 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. (а.с. 148-149).

07.06.2013 р. між Чернівецькою міською радою та гр. ОСОБА_3 укладено Договір №8451 оренди земельної ділянки загальної площею 0,3906 га, кадастровий номер: :38:001:0002, яка розташована по вул. Миколаївській, 36-М у м.Чернівці та передана ОСОБА_3 в строкове платне користування для будівництва та обслуговування деревообробного цеху. Згідно розрахунку розміру річної орендної плати за земельну ділянку по вул. Миколаївській, 36-М, яка надана для будівництва та обслуговування деревообробного цеху гр. ОСОБА_3, розмір земельного податку визначено в розмірі 17071,95 грн та розмір орендної плати в розмірі 51215,85 гривень. (а.с. 19-23).

Податковим органом з 19.08.2016 р. по 26.08.2016 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р., результати якої зафіксовані в акті перевірки від 06.09.2016 р. №652/13/НОМЕР_1, яким встановлено неподання останнім щорічної декларації з плати на землю за 2014 рік та 2015 рік. (а.с. 29-130).

На підставі акта перевірки від 06.09.2016 р. №652/13/НОМЕР_1 відповідачем 21.09.2016 р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 11277,31 грн, за основними зобовязаннями 8749,85 грн та за штрафними санкціями в сумі 2527,46 гривень. (а.с. 161).

Згідно розрахунку штрафних санкцій по акту перевірки від 06.09.2016 р. №652/13/НОМЕР_1 до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 2187,46 гривень. (а.с. 28).

Податковим органом до матеріалів справи додано облікову картку платника податків, з якої вбачається, що станом на 31.12.2014 р. за позивачем рахувалась переплата в сумі 25969,47 гривень. Однак, у вказаній обліковій картці відсутня інформація щодо сплати позивачем орендної плати у 2014 р. та у 2015 р. за земельну ділянку площею 0,3906 га, для будівництва та обслуговування деревообробного цеху, яка розташована по вул. Миколаївській, 36-М у м.Чернівці. (а.с. 162-163, 173-175).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобовязаний перевірити дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 269.1.2. п. 296.1. ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є землекористувачі.

Відповідно до пп. 270.1.1 п. 270.1. ст. 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно з п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з абз. 1 п. 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до наявних матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований, як фізична особа-підприємець з 10.10.2003 р. та за основним видом господарської діяльності діяльності здійснює оптову торгівлю деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. 07.06.2013 р. орендовано земельну ділянку (договір оренди №8451) загальної площею 0,3906 га, кадастровий номер: :38:001:0002, яка розташована по вул. Миколаївській, 36-М у м. Чернівці для будівництва та обслуговування деревообробного цеху. Суд звертає увагу, що за п. 7.4.7 договору оренди №8451 позивач зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату за землю.

Таким чином, суд вважає безпідставними твердження позивача про відсутність у нього, як фізичної особи-підприємця, обовязку самостійно обчислювати суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року та подавати відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік, оскільки орендована земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування деревообробного цеху, яку використовує позивач, як фізична особа-підприємець відповідно до свого основного виду господарської діяльності.

Крім того, суд вважає безпідставними твердження позивача, що на момент прийняття податковим органом податкового повідомлення - рішення № від 21.09.2016 р. у нього не було заборгованості по орендній платі за землю, що підтверджує добровільне виконання обовязків з орендної плати за землю у 2014 р. та 2015 році. Вказане спростовується поданою до суду обліковою карткою платника податків, з якої вбачається, що станом на 31.12.2014 р. за позивачем рахувалась переплата в сумі 25969,47 гривень. Як встановлено судовим розглядом, в оренді у позивача перебувала й інша земельна ділянка, яка розташована по вул. Миколаївській, 36-Л у м. Чернівці, що підтверджується податковою декларацією з плати за землю за 2013 рік. (а.с. 145-147). Отже, за 2014 р. та за 2015 р. позивачем не подано податкових декларацій з орендної плати за земельну ділянку, яка розташована по вул. Миколаївській, 36-М у м. Чернівці, а тому сума переплати, яка існувала у позивача станом на 2014 рік, не може свідчити про належне виконання позивачем обов'язку зі сплати земельного податку по вказаному об'єкту оподаткування.

Відповідно до п. 288.2., п. 288.3., п. 288.4. ст. 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими твердження позивача про безпідставність визначення йому згідно податкового повідомлення - рішення № від 21.09.2016 р. обов'язку сплачувати податкові зобов'язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб.

Крім того, норми Податкового кодексу України не містять вимог щодо обов'язкового зазначення в податковому повідомленні - рішенні статусу орендаря. Відтак, зазначення в податковому повідомленні - рішенні № від 21.09.2016 р., на яке посилався позивач для прикладу, "орендна плата фізичних осіб" не може свідчити про зобов'язання ОСОБА_3 сплачувати орендну плату, як фізичну особу, оскільки земельна ділянка, яка розташована по вул. Миколаївській, 36-М, використовується позивачем, як фізичною особою-підприємцем.

Згідно з п 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Відповідно до абз. 2 п. 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 120.1. ст. 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Судом встановлено, що позивач не подав щорічні податкові декларації з плати за землю (земельний податок/орендна плата) за 2014 рік та 2015 рік, у звязку із чим занизив суму орендної плати за землю за 2014 р. в сумі 3890,55 грн та за 2015 рік в сумі 4859,30 гривень.

У відповідності до вимог п. 123.1. ст. 123 та п. 120.1. ст. 120 Податкового кодексу України за неподання щорічних податкових декларацій з плати за землю (земельний податок/орендна плата) за 2014 рік та 2015 рік податковим органом правомірно нараховано позивачу заборгованість з орендної плати за землю в сумі 11277,31 грн, за основними зобовязаннями 8749,85 грн та за штрафними санкціями в сумі 2527,46 гривень.

Таким чином, позивач у 2014 р. та 2015 р. не виконував належним чином обов'язку щодо сплати орендної плати за землю та не подавав до податкового органу відповідних декларацій, у зв'язку із чим, суд вважає, що податковий орган правомірно прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено суду правомірність вчинених дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку із тим, що відповідач не поніс судові витрати, судом не вирішується питання щодо присудження таких витрат на користь відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 30 листопада 2017 р.