Справа № 2-а-131/11/2414
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-131/11/2414
Головуючий у 1-й інстанції: Кирилюк Л.К.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Гонтарука В. М. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці на постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2010 року позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці про визнання відмови неправомірною та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2011 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову відповідача щодо нарахування і виплати позивачу щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 10.07.2010 року по 31.12.2010 року; зобов'язано відповідача донарахувати та виплатити позивачу за період з 10.07. по 31.12.2010 року державну соціальну допомогу як дитині війни у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 20% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні і має право відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152 Конституції України та дати ухвалення рішень Конституційним Судом України, колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо наявності у відповідача обовязку нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнине залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

При винесенні рішення, судом першої інстанції в резолютивній частині постанови зазначено, що зобов'язано відповідача донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу державну соціальну допомогу "Діти війни" у розмірі 20% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за період з 16.05.2010 року по 16.11.2010 року . Тому колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.11.2010 року, зобов'язавши відповідача донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу державну соціальну допомогу "Діти війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за період з 16.05.2010 року по 16.11.2010 року .

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці задовольнити частково .

Постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці про перерахунок пенсії, - змінити та викласти у такій редакції .

Абзац 3 постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 січня 2011 року викласти в такій редакції :

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці донарахувати та виплатити ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державну соціальну допомогу "Діти війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за період з 10.07.2010 року по 31.12.2010 року".

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 212, 254 КАС України

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар