Справа № 161/1316/17
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1316/17
Провадження № 2-а/161/790/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

В складі :

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Маковецькій Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку справу за адміністративним позовом відділу державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 міської ради до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, про знесення самочинного будівництва,-

В С Т А Н О В И В:

Відділ державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 міської ради позов мотивує тим, що за зверненням в.о. ректора ВНЗ "ПАТ "Волинський інститут економіки та менеджменту" ОСОБА_5 № 14/28-20 від 01 лютого 2016 року, та на підставі наказу № 10 від 05 лютого 2016 року, була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті будівництва "Будівництво добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м.Луцьку", за результатами якої був складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05 лютого 2016 року, яким було встановлено, що підприємцем ОСОБА_4 було здійснено будівництво добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м. Луцьку, без дозвільних документів, чим порушено вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про основи містобудування" від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ. В графі зауваження щодо здійснення в акті перевірки ОСОБА_4 зазначила, що будівництво було здійснене у 2005 році. Під час проведення перевірки відповідачем ОСОБА_4 не були надані документи, що дають право на виконання будівельних робіт, вихідні дані , проектна документація, відповідно до якої повинно здійснюватись будівництво, а також документи, якими підтверджується право власності або користування земельною ділянкою, на якій були виконані будівельні роботи. На підставі п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 17 Порядку № 553, були складені: припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05 лютого 2016 року, згідно з яким ОСОБА_4 була зобовязана усунути виявлені порушення до 05 липня 2016 року та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 лютого 2016 року, яким було зазначено, що відповідальність за встановлені правопорушення встановлена абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР. Оскільки будівельні роботи були проведені відповідачем у 2005 році, а тому відповідно до п. 11 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" 05 лютого 2016 року була винесена постанова № 1 про закриття справи про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Припис про усунення порушень від 05 лютого 2016 року та постанова № 1 від 05 лютого 2016 року були підписані ОСОБА_4, отримані наручно та не оскаржувались. Припис про усунення порушень від 05 лютого 2016 року містив вимоги про усунення виявлених порушень до 05 липня 2016 року і про повідомлення відділ ДАБК у цей же термін, у разі виконання вимог припису, також цим приписом ОСОБА_4 повідомлялась, що за невиконання припису фізична особа- підприємець несе відповідальність, що встановлена Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності". Проте, у встановлений термін від ОСОБА_4 ані повідомлень про виконання припису, ані декларації про початок виконання будівельних робіт до відділу ДАБК не надходило. Згідно наказу та направлення № 151 від 11 жовтня 2016 року посадовими особами відділу ДАБК була проведена позапланова перевірка виконання вимог припису про усунення порушень від 05 лютого 2016 року на обєкті будівництва "Будівництво добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м. Луцьку", під час проведення якої актом від 12 жовтня 2016 року встановлено, що вимоги припису від 05 лютого 2016 року про усунення порушень при будівництві добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м. Луцьку не виконано. 20 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 винесено постанову № 22 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності про притягнення її до відповідальності за правопорушення, яке передбачене абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" у вигляді штрафу в розмірі 14500 грн.

Посилається на те, що ОСОБА_4 до відділу ДАБК декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м. Луцьку не подавала, право на виконання будівельних робіт у відповідача відсутнє. Рішенням ОСОБА_3 міської ради від 27 жовтня 2016 року № 14/73 ОСОБА_4 було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди для обслуговування частини адміністративно-побутового корпусу під кафе на вул. Електроапаратній, 3 з земель комунальної власності. Проведення перебудови, збудованого відповідачем майна, є неможливим, оскільки останнє збудоване без отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, тобто без урахування державних та громадських інтересів , законних інтересів і вимог власників, користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва, та без документа, який посвідчує право на виконання будівельних робіт, без розроблення проектної документації, у звязку з чим зазначене збудоване майно не може відповідати державним стандартам, нормам і правилам, що встановлюють комплекс якісних та кількісних показників та вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, а тому вважає, що відповідач повинен знести самочинно збудований обєкт за вищевказаною адресою, оскільки будівельні роботи на вищевказаному обєкті виконані на земельній ділянці, що не була надана у користування відповідачу, без документу, що дає право на виконання будівельних робіт та без розробленого та затвердженого в установленому порядку проекту, внаслідок чого зазначене будівництво створює загрозу життю і здоровю людей та цілісності сусідніх будівель.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд, згідно заяви про уточнення позовних вимог, зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 знести за власний рахунок самочинно збудовану добудову, яка розташована на першому поверсі по вул. Електроапаратна, 3 у м.Луцьку, шляхом демонтажу огороджуючих конструкцій (стін), виконаних з металопластикових віконних рам, та привести конструкції прибудови до попереднього стану.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому мотивів, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, подавши суду письмове заперечення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року № 687-ХІV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва обєктів архітектури додержання субєктами архітектурної діяльності, затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ визначені органи архітектурно-будівельного контролю, до яких, зокрема, належать виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних міських рад.

Як встановлено судом, з 31 грудня 2015 року, повноваження щодо здійснення дозвільних та реєстраційних функцій, а також здійснення архітектурно-будівельного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів та правил на території міста Луцьк, здійснюється відділом державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_3 міської ради, який створений згідно з рішенням ОСОБА_3 міської ради від 24 червня 2015 року, на підставі акта приймання-передавання документів від 30 грудня 2015 року №3, як це передбачено п. 9-1 розділу V Прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно - будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно - будівельного контролю . затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 , згідно з п. 5 якої, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Однією з підстав для проведення позапланової перевірки, як передбачено абз. 8 п. 7 вищевказаного Порядку, є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Судом встановлено, що згідно з наказом № 10 від 05 лютого 2016 року та за зверненням в.о. ректора ВНЗ "ПАТ "Волинський інститут економіки та менеджменту" ОСОБА_5 № 14/28-20 від 01 лютого 2016 року, було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті будівництва "Будівництво добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м.Луцьку", за результатами якої був складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05 лютого 2016 року, з якого вбачається, що підприємцем ОСОБА_4 було здійснено будівництво добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м. Луцьку, без дозвільних документів.

Як встановлено судом, під час проведення перевірки у ОСОБА_4 були відсутні документи, які дають право на виконання будівельних робіт, вихідні дані (містобудівні умови та обмеження, технічні умови), проектна документація, відповідно до якої повинно здійснюватись будівництво, а також документи, якими підтверджується право власності або користування земельною ділянкою, на якій були виконані будівельні роботи.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 17 Порядку № 553 позивачем складено: припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05 лютого 2016 року, згідно з яким ОСОБА_4 зобовязано усунути виявлені порушення до 05 липня 2016 року та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 лютого 2016 року, у якому зазначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР .

Під час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було враховано, що будівельні роботи були проведені відповідачем у 2005 році, у звязку із чим відповідно до п. 11 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" 05 лютого 2016 року була винесена постанова № 1 про закриття справи про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Припис про усунення порушень від 05 лютого 2016 року та постанова № 1 від 05 лютого 2016 року були підписані ОСОБА_4 без зауважень або заперечень, отримані наручно та не оскаржувались.

Припис про усунення порушень від 05 лютого 2016 року містив вимоги про усунення виявлених порушень до 05 липня 2016 року і про повідомлення відділ ДАБК у цей же термін, у разі виконання вимог припису, також цим приписом ФОП ОСОБА_4 повідомлялась, що за невиконання припису фізична особа - підприємець несе відповідальність, що встановлена Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу та направлення № 151 від 11 жовтня 2016 року, посадовими особами відділу ДАБК була проведена позапланова перевірка виконання вимог припису про усунення порушень від 05 лютого 2016 року на обєкті будівництва "Будівництво добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м. Луцьку", під час проведення якої встановлено, що вимоги припису від 05 лютого 2016 року про усунення порушень при будівництві добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м. Луцьку не виконано відповідачем не була подана декларація про початок виконання будівельних робіт, добудова в добровільному порядку ОСОБА_4 знесена не була, про що зафіксовано в акті від 12 жовтня 2016 року, та підтверджується фотографіями, зробленими інспекторами ДАБК під час проведення перевірки.

Крім того, судом встановлено, що земельна ділянка, на якій здійснено будівництво, у власність або користування відповідача ОСОБА_3 міською радою передана не була.

З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2016 року, щодо ОСОБА_4, винесено постанову № 22 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності про притягнення її до відповідальності за правопорушення, яке передбачене абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю) у вигляді штрафу у розмірі 14500 грн.

В ст.ст. 34, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року будівельні роботи можуть виконуватись замовником після отримання документа, який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів І-ІІІ категорії складності.

Відповідно до вищевказаного Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках до Порядку.

Проте, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 до відділу ДАБК декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва добудови на вул. Електроапаратна, 3 у м. Луцьку не подавала. Право на виконання будівельних робіт у відповідача, на день розгляду справи, відсутнє.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням ОСОБА_3 міської ради від 27 жовтня 2016 року № 14/73 ОСОБА_4 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди для обслуговування частини адміністративно-побутового корпусу під кафе на вул. Електроапаратній, 3 орієнтовною площею 0,05 га з земель комунальної власності.

Як слідує із змісту ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, наявність однієї з умов, визначених у ст. 376 Цивільного кодексу України, є підставою для ствердження, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом.

Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як слідує із змісту ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі виявлення факту самочинного будівництва обєкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого обєкта та компенсацію витрат, повязаних з таким знесенням. Проведення перебудови, збудованого відповідачем майна, є неможливим, оскільки останнє збудоване без отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, тобто без урахування державних та громадських інтересів, законних інтересів і вимог власників, користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва, та без документа, який посвідчує право на виконання будівельних робіт, а також без розроблення проектної документації, у звязку з чим зазначене збудоване майно не може відповідати державним стандартам, нормам і правилам, що встановлюють комплекс якісних та кількісних показників та вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації.

Таким чином, судом встановлено, що будівельні роботи на вищевказаному обєкті виконані відповідачем ОСОБА_4 на земельній ділянці, яка не була надана їй у користування у встановленому законом порядку, без документу, що дає право на виконання будівельних робіт та без розробленого та затвердженого проекту, всупереч вимог чинного законодавства .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід зобовязати відповідача знести самочинно збудований обєкт за вищевказаною адресою, шляхом демонтажу огороджуючих конструкцій (стін), виконаних з металопластикових віконних рам, та привести конструкції прибудови до попереднього стану.

Керуючись ст.ст. 7, 71, 159-163 КАС України, ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 знести за власний рахунок самочинно збудовану добудову, яка розташована на першому поверсі по вул. Електроапаратна, 3 у м.Луцьку, шляхом демонтажу огороджуючих конструкцій (стін), виконаних з металопластикових віконних рам, та привести конструкції прибудови до попереднього стану.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта