Справа № 2а-11277/11/1370
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року справа № 2а-11277/11/1370

зал судових засідань № 9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 158900,00грн.

Ухвалою від 13.12.2017 на підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд допустив заміну позивача у справі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова його правонаступником Личаківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (далі Личаківська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області).

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також невжиттям відповідачем заходів щодо погашення вказаного податку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, хоча повідомлялася про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі представника третьої особи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що Львівський відділ реєстраційно-екземенаційної роботи Управління ДАІ Головного УМВС України у Львівській області (далі - Львівський ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області) надав інформацію ДПА у Львівській області про фізичних осіб, якими протягом 2008 - 2010 здійснювалась перша реєстрація вантажних автомобілів в Україні та інформація про сплату податку по яких підлягає перевірці органами державної податкової служби. Серед зазначених фізичних осіб вказано і відповідача.

Згідно з даними УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на імя відповідача зареєстровано транспортні засоби марки MAN 18.224, 1999р.в. зареєстровано 23.02.2010, марки MERCEDES BENZ 108CDI, 1999р.в. зареєстровано 27.02.2010, марки MAN 10.224, 2000р.в. зареєстровано 05.03.2010.

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні державної реєстрації вказаних транспортних засобів не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується довідками ДПІ у Шевченківському районі м.Львова №19779/19-020 від 10.08.2011, №19773/19-020 від 10.08.2011 та №19769/19-020 від 10.08.2011.

Відповідно до розрахунку ДПІ у Шевченківському районі м.Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації транспортних засобів, а саме: марки MAN 10.224, державний номерний знак НОМЕР_1, 2000 р.в. становить 68710,00грн.; марки MAN 18.224, державний номерний знак НОМЕР_2, 1999 р.в., становить 68710,00грн.; марки MERCEDES BENZ 108CDI, державний номерний знак НОМЕР_3, 1999 р.в., становить 21480,00 грн. Вказана заборгованість відповідачем в сумі 158900,00грн. не сплачена, що підтверджується довідкою ДПІ у Шевченківському районі м.Львова №21773/17-010 від 31.08.2011.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 158900,00грн., що є заборгованістю з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обовязкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обовязки та відповідальність платників визначається Законом України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 № 1251-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону під податком і збором (обовязковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обовязковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 №1251-ХІІ встановлює обовязок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, обовязок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 №1251-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-ХІІ (чинним на спірний період) (надалі - Закон України №1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону України №1963-ХІІ передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 вказаного Закону є обєктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону України № 1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобовязані предявляти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону України №1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) обєктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Суд враховує те, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 (справа № 1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_3, начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області встановлено що протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб, зокрема, транспортного засобу марки MAN 10.224, 2000 р.в., зареєстровано 05.03.2010, ОСОБА_4, несплата податку 68710,00 грн.; транспортного засобу марки MAN 18.224, 1999р.в., зареєстровано 23.02.2010, ОСОБА_4, несплата податку 68710,00грн.; транспортного засобу марки MERCEDES BENZ 108CDI, 1999 р.в., зареєстровано 27.02.2010, ОСОБА_4, несплата податку 21480,00грн.

Суд також встановив, що ОСОБА_4 звертався до суду з позовом до УДАІ ГУМВС України у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації транспортних засобів марки MAN 18.224, д.н.з. НОМЕР_2, 1999 р.в., марки MERCEDES BENZ 108CDI, д.н.з. НОМЕР_3, 1999 р.в., марки MAN 10.224, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 р.в., на своє імя.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2014 у справі №2а-13779/11/1370, яка набрала законної сили, вказаний позов задоволено повністю, визнано протиправними дії управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (Львівського відділу реєстраційно-екземенаційної роботи Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України України у Львівській області) щодо державної реєстрації на імя ОСОБА_2 транспортних засобів марки MAN 18.224, д.н.з. НОМЕР_2, 1999 р.в. 23.02.2010, марки MERCEDES BENZ 108CDI, д.н.з. НОМЕР_3, 1999 р.в. 27.02.2010, марки MAN 10.224, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 р.в. 05.03.2010 та скасовано державні реєстрації на імя ОСОБА_2 транспортних засобів марки MAN 18.224, д.н.з. НОМЕР_2, 1999 р.в. 23.02.2010, марки MERCEDES BENZ 108CDI, д.н.з. НОМЕР_3, 1999 р.в. 27.02.2010, марки MAN 10.224, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 р.в. 05.03.2010.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та обєктивному дослідженні.

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів.

Вказаний висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

З огляду на скасування державної реєстрації на імя ОСОБА_2 транспортних засобів марки MAN 18.224, д.н.з. НОМЕР_2, 1999 р.в. 23.02.2010, марки MERCEDES BENZ 108CDI, д.н.з. НОМЕР_3, 1999 р.в. 27.02.2010, марки MAN 10.224, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 р.в. 05.03.2010, здійсненої ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаного автомобіля у сумі 158900,00грн.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Лунь З.І.