Справа № 2а/0270/3097/11
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/0270/3097/11 Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Н.В.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Білоуса О.В.

секретар: Грищук С.Д.

за участю представників сторін:

позивача: Вільхового Ю.Ф., Трошиної М.В.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України та до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами про зобов`язання Міністерства оборони України вжити дій щодо нарахування одноразової грошової допомоги у разі загибелі старшого лейтенанта ОСОБА_3 відповідно до вимог статей 9,16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язання Вінницького обласного комісаріату виплатити ОСОБА_2 , як матері загиблого військовослужбовця грошову суму у розмірі 101400,00 грн. залишок несплаченої одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця; стягнення з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що всупереч встановленим законами України гарантіям відповідачі при виплаті одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого під час виконання обов`язків військової служби енергетика військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 не врахували щомісячні надбавки за роботу з таємними документами 97 грн., за виконання особливо важливих завдань 651 грн. та премію у розмірі 10 % від посадового окладу 97 грн., внаслідок чого одноразова грошова допомога безпідставно була зменшена на 101 400 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року вищевказаний адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано дії Міністерства оборони України щодо нарахування одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого ОСОБА_3 у розмірі 156240,00 грн. протиправними; стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 , як матері загиблого військовослужбовця, недоплачену суму грошової допомоги у розмірі 101 400 грн.; стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 1015,70 грн.; у задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, Міністерством оборони України оскаржено його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт вказує зокрема на те, що сума призначеної Міністерством оборони України та виплаченої Вінницьким обласним військовим комісаріатом громадянці ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі 156240,00 грн. відповідає нормам Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб". Апелянт акцентує на тому, що Конституційним Судом України не вирішувалось питання стосовно неконституційності нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини.

До суду апеляційної інстанції з`явились представники сторін, зокрема, позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, представники відповідача 1 - Міністерства оборони України підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просили її задовольнити.

Представник відповідача 2 - Вінницького обласного комісаріату, уповноважених представників в судове засідання, до суду апеляційної інстанції не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що з урахуванням положень частини 4 статті 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності представника відповідача 2.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явились до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга Міністерства оборони України задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні нарахування суми одноразової грошової допомоги відповідачем було взято за основу неповну суму грошового забезпечення ОСОБА_3 , так як його грошове забезпечення на день смерті становило 2147 грн., відповідно, одноразова грошова допомога повинна складати 257 640 грн. З урахуванням того, що відповідачем було виплачено позивачці 156 240 грн., недоплата становить 101400 грн.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які підтверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами.

Так, ОСОБА_3 проходив військову службу на посаді енергетика військової частини НОМЕР_1 , мав військове звання - старший лейтенант.

05 грудня 2008 року під час виконання обов`язків військової служби він отримав електротравму, внаслідок чого наступила його смерть. Дана обставина підтверджується повідомленням про груповий нещасний випадок зі смертельним наслідком, випадком смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби командира військової частини НОМЕР_1 від 5 грудня 2008 р. № 2484 (а.с.12).

Постановою начальника групи провадження дізнання - заступником начальника Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку майором Петриковцем В.В. від15.12.2008року відмовлено в порушенні кримінальної справи, та встановлено, що загибель ОСОБА_3 настала внаслідок необережності при виконанні робіт з підвищеною небезпекою (а.с. 8-9).

Відповідно до витягу з протоколу № 913 від 23.12.2008 р. засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України електротравма і причина смерті пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було виплачено через Вінницький обласний військовий комісаріат відповідно до рішення Міністра оборони України від 17 грудня 2008 року - 156 240 грн. одноразової грошової допомоги за загибель сина під час проходження ним військової служби.

Згідно довідки № 1136 від 09.06.2009 року про розмір грошового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_3 , який займав посаду енергетика та проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 становить : 2147 грн., з яких оклад за військове звання старшого лейтенанта 115 грн., посадовий оклад енергетика 970 грн., надбавка за вислугу років за 7 років 04 місяці 15 днів 20% - 217 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50 % - 651 грн., премія 10% - 97 грн. (а.с. 11).

В силу частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, під час виконання ним обов`язків військової служби сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (далі Постанова КМУ №499 ) встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 499 грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби на день звільнення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши системний аналіз наведених норм та виходячи з принципу верховенства закону по відношенню до всіх правових актів, колегія суддів вважає, що позивач має право на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог статей 9, 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виходячи з того, що для розрахунку такої допомоги до грошового забезпечення має входити: оклад за військове звання старшого лейтенанта 115 грн., посадовий оклад енергетика 970 грн., надбавка за вислугу років за 7 років 04 місяці 15 днів 20% - 217 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50 % - 651 грн., премія 10% - 97 грн.

Всупереч статей 9,16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Позивачу виплачено допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №499.

З огляду на те, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України № 499 Відповідачами неправомірно виплачено одноразову грошову допомогу в меншому розмірі, ніж це передбачено статтями 9, 16 зазначеного Закону.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у Позивача права на отримання недоплаченої одноразової грошової допомоги в розмірі 101400,00 грн. та зазначає, що позовні вимоги задоволено у спосіб, строках та межах, визначених законом.

Посилання відповідача, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, про те, що Постанова Кабінету Міністрів України №499 не визнавалась неконституційною, а Вінницький окружний адміністративний суд не вправі встановлювати відповідність чи невідповідність Конституції України правових актів, колегія суддів вважає необґрунтованими. Питання щодо відповідності правового акту, який регулює спірні правовідносини, Конституції України, у оскаржуваному рішенні взагалі не порушувалось, судом першої інстанції з`ясовано що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанова Кабінету Міністрів України №499 містить колізійні норми, відповідно, положення постанови мають застосовуватись в частині, що не суперечить Закону. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України, суд зобов`язаний застосовувати акт, що має вищу юридичну силу.

До того ж, ст. 16 Закону передбачено, що КМУ встановлюються порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, а не її розмір та склад, що узгоджується зі змістом як Порядку, так і Постанови, якою він затверджений.

Слід звернути увагу також на ту обставину, що склад грошового забезпечення, передбачений п.1 Порядку на день розгляду справи у суді, повністю відповідає складу грошового забезпечення, передбаченому ст. 9 Закону.

Колегія також зазначає, що ст. 3 Конституції України гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Обов`язок держави - захищати життя людини (ст. 27 Конституції України).

Оскільки соціальна цінність життя людини є найвищим пріоритетом держави та не може залежати від певних змін у законодавстві, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у постанові від 08 серпня 2011 року та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв`язку з цим апеляційну скаргу Міністерства оборони України слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України, залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.
Ухвала суду складена в повному обсязі 21 листопада 2011 року .

Головуючий суддя /підпис/ Залімський І. Г.

Судді /підпис/ Мельник-Томенко Ж. М.

/підпис/ Білоус О.В.

Згідно з оригіналом. Секретар