Справа № 804/5722/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 р. Справа № 804/5722/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у Новомосковському районі та ОСОБА_4 про скасування рішення, -
ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у Новомосковському районі та ОСОБА_4, в якому просить суд:
Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні надали пояснення, не заперечували проти подальшого розгляду справи в письмовому провадженні
Відповідач або його представник в судове засідання не зявилися, заперечень та доказів щодо своєї позиції щодо позову не надали.
Приватний нотаріус ОСОБА_3 10.10.2017 року подала клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із неможливістю її прибуття за сімейними обставинами, 31.10.2017 року подала клопотання про зупинення провадження до її одужання, однак, підтверджуючі документи не надала, у звязку із чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними доказами.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив продовжити розгляд справи без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ДП №087550, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 14.01.2005 року, ОСОБА_2 на праві приватної особистої власності належить земельна ділянка площею 4,770 га, розташованої на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34673721 від 07.04.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності № 19866058.
Також, судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_6 звертався до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про надання матеріалів цивільної справи №2-229/2005 для ознайомлення та зняття фотокопій, та про видачу копії ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2005 року у справі №2-229/2005.
Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 01.09.2017 року представнику позивача було надано відповідь за № 01-43/51/17 на зазначену вище заяву, в яких повідомлено про те, що цивільної справи де б однією із сторін виступала ОСОБА_2 згідно алфавітних покажчиків з цивільних справ в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області за період з 2003 року по 2017 рік не зареєстровано.
На запит Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року від Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області отримано інформацію, що перевіркою алфавітних покажчиків цивільних справ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за 2005 рік справа, де б учасником процесу виступав ОСОБА_4 або ОСОБА_2 - не зареєстрована.
Крім того, надано копію рішення Новомосковського міськрайонного суду по справі №2-229/2005, в якому зазначені інші учасники по справі та предмет спору не стосується права власності на землю.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до статті 1 Закону України Про державний земельний кадастр державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Згідно з цією ж статтею державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
За змістом пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера; реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників.
Відповідно до статті 9 Закону України Про державний земельний кадастр державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).
Згідно зі статтею 24 Закону України Про державний земельний кадастр державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.
Згідно з пунктом 9 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі Порядок №1127), разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації.
Згідно зі статтею 208 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення викладаються у двох формах: 1) ухвали; 2) рішення.
Питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду у випадках, встановлених Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду.
Таким чином, ухвали, постановлені судами першої інстанції вирішують лише процесуальні питання і не є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.
У свою чергу, при вирішенні справи по суті суди ухвалюють рішення, і у випадку, якщо ухвалено рішення про визнання прав власності на нерухоме майно, то таке рішення є правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав власності.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що зазначені у записі №19866058 підстави виникнення права власності ухвала суду, серія та номер: №2-229/2005, видана 10.03.2005 року, видавник Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, не виносилась вказаною судовою установою, при цьому, ухвала суду не є правовстановлювальним документом, оскільки може вирішувати лише процесуальні питання.
Так, у судовій справі за зазначеним номером обліковуються інші учасники процесу, що підтверджено листом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.11.2017 року за № 01-05/23/2017-вих.
У розглянутому спорі позовні вимоги ґрунтуються на протиправності рішення державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Порядку, а саме проведення державної реєстрації права власності на майно на підставі ухвали суду, яка не виносилась судовою установою, тобто за відсутності належного правовстановлювального документа. Таким чином, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.
Викладений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду України, висловленій в постанові від 25 квітня 2017 року по справі №21-3197а16 (№816/1774/15).
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (ПН НОМЕР_1) сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1