Справа № 165/2028/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11035/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

за участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ) на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив зобов'язати Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ провести перерахунок пенсії у розмірі фактичних збитків за фактично відпрацьований час за дні роботи у травні - 3 дні 1986 року у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - ЧАЕС), взявши для обчислення пенсії суму фактичної заробітної плати у сумі 0,00274 грн, з наступним розрахунком (0,00274:3*25,4) на підставі довідки № 32 від 31.10.2006, виданої ВАТ «Нововолинське АТП 10708», згідно вимог підпункту 4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова № 1210), відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-ХІІ), з 01.02.2013 з урахуванням виплачених сум, звернути постанову до негайного виконання та встановити судовий контроль.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 18.10.2017 позовні вимоги були задоволені частково. Зобов'язано Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ провести перерахунок та виплачувати позивачу пенсію відповідно до ч.1 ст.54 Закону № 796-ХІІ на підставі довідки № 3 від 31.10.2006, виданої ВАТ «Нововолинське АТП 10708», у розмірі фактичних збитків за фактично відпрацьований час за три дні його роботи у травні 1986 року в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, взявши для обчислення пенсії фактичну заробітну плату у сумі 0,00274 грн, починаючи з 23.10.2017, з урахуванням виплачених сум, зобов'язано відповідача подати до суду у місячний строк з моменту набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення. В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що у зв'язку з прийняттям Постанови № 1210 змінився порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому з метою дотримання законності при призначенні та виплаті пенсій громадянам, ефективного та цільового використання коштів, призначених для фінансування пенсій, інших виплат, працівниками управління Пенсійного фонду України проводилась робота щодо перевірки та підтвердження документів, наданих для призначення, перерахунку пенсій, зокрема, ліквідаторами та постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, зазначає, що премія, яка була виплачена позивачу за період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, повинна додаватися до суми обчисленого заробітку, з якого обраховувалася пенсія, а не включатися до цієї суми. Тому просить скасувати постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 18.10.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні його адміністративного позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 01.02.2007, копія якого міститься в матеріалах справи та інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії ВЛН № 054152.

З 12.02.2007 позивач перебуває на обліку в Нововолинсько-Іваничівському ОУПФУ та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно Закону № 796-ХІІ, яка обчислена на підставі довідки № 3 від 31.10.2006, що видана за період роботи у зоні відчуження з 19.05.1986 по 21.05.1986 Нововолинським АТП №10708.

Пенсія по інвалідності виплачується останньому у відповідності до ч.1 ст.54 Закону № 796-ХІІ.

З 01.01.2012 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на підставі Постанови № 1210, розмір якої після перерахунку становить 7796,38 грн, в тому числі : 6807,82 грн - основний розмір пенсії (80 % від заробітної плати згідно витягу із акту огляду у ЛТЕК до довідки ВЛН № 054152 від 12.01.2007), 524,80 грн - підвищення інваліду армії, прирівняного до інваліда війни ІІ групи, 379,60 грн - додаткова пенсія інваліда ІІ групи внаслідок ЧК, 50,00 грн - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інваліду війни та 34,16 грн - фіксована сума індексації.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_1 має здійснюватися відповідно до ч.1 ст.54 Закону №796-XII на підставі довідки, у розмірі фактичних збитків за фактично відпрацьований час за дні його роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із застосуванням при її обчисленні фактичної заробітної плати у сумі 0,00274 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону № 796-ХІІ, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Порядком № 1210 визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до пункту 1 Порядку, пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

Обчислення пенсій відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ здійснюється згідно довідок про заробітну плату, які видаються установами і організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану і сплачену заробітну плату), а також фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

За приписами ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з пунктом 6 Порядку, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986 (не більше як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забруднення навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Підпунктом 3 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища» доводиться до відома міністерств, відомств УРСР, облвиконкомів, Київського та Севастопольського міськвиконкомів, республіканських комітетів, обласних та Київської рад професійних спілок, що Рада Міністрів СРСР та ВЦРПС постановою № 665-195 від 05.06.1986 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища» вирішили виділяти в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої належності), які безпосередньо приймають участь в роботах, зазначених в пункті 1 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС, кошти в розмірі 1 млн. рублів в місяць до повного завершення цих робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівнику за рахунок вказаних коштів, не повинен перевищувати 400 рублів в місяць (понад встановлені максимальні розміри премії).

Держплану СРСР та Міністерству фінансів СРСР доручено передбачити необхідні кошти для цієї мети.

Матеріалами справи встановлено, що Нововолинсько-Іваничівське ОУПФУ листом № 142/К-01 від 24.07.2017 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії, виходячи із суми фактичної заробітної плати 400 крб, пославшись на те, що відповідно до пункту 6 Порядку № 1210 у всіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986, що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Однак, апеляційним судом встановлено, що премія, передбачена у відповідності до п.п.3 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986, йому не нараховувалася і не виплачувалася, а тому відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовано пункт 6 Порядку.

Довідка № 3 від 21.10.2006, видана ОСОБА_1 ВАТ «Нововолинське АТП 10708», містить всю необхідну інформацію про його заробітну плату за період перебування у зоні відчуження. В ній зазначено, що фактична заробітна плата, з якої визначається пенсія, виплачена за роботу в зоні відчуження, включно з усіма складовими (заробітна плата за дні роботи у зоні відчуження, збережена заробітна плата за дні роботи у зоні відчуження та премія) становила за 3 дні в травні 0,00274.

Згідно підпункту 4 пункту 3 Порядку, в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Тобто, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

У пункті 6 Порядку зазначено, що премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986 (не більше як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

З матеріалів справи, зокрема довідки № 3 від 21.10.2006, чітко вбачається, що премія, яку відповідач відмовився включати до суми обчисленого заробітку, з якого обраховується пенсія, була включена роботодавцем, який видав дану довідку, до суми отриманого позивачем заробітку.

Жодні докази на підтвердження виплати ОСОБА_1 премії з коштів, зазначених у п.п.3 п.1 Постанови Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986, у матеріалах відсутні.

Відповідач таких доказів не надав, а відтак безпідставно не включив премію до суми обчисленого заробітку, з якого обраховується пенсія.

Стосовно решти висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що такі в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалися, у зв'язку з чим апеляційний суд не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржено особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2017 року по справі № 165/2028/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 11.12.2017