Справа № 826/13107/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

01 грудня 2017 року 15:20 год. № 826/13107/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючого судді Чудак О.М.,

за участю секретаря судового засідання Острович Е.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Білика В.О.,

представника відповідача та третьої особи Рашевського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання протиправними та скасування в частині наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення, поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Києві (УПП у м. Києві), про:

- визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14 вересня 2017 року №1407о/с в частині притягнення інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 26 вересня 2017 року №386 о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновлення на роботі в УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції з 26 вересня 2017 року;

- зобов`язання Департамент патрульної поліції відшкодувати середній заробіток за час вимушеного прогулу з індексацією за період з 26 вересня 2017 року по день поновлення на роботі в УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Зазначив, що прийняттю наказів передувало службове розслідування, за висновками якого знайшов своє підтвердження факт порушення ним службової дисципліни, що полягав у отриманні від громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) 3000 гривень за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Однак, з матеріалів, на підставі яких складений висновок службового розслідування, факт можливого неправомірного отримання винагороди за не відсторонення водія ОСОБА_2 не доведений. Більше того, остаточне рішення за матеріалами Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, не прийнято.

При застосуванні такого крайнього заходу, як звільнення відповідачем не враховано і відсутність доказів вчинення дисциплінарного порушення, так само як і відсутність прийнятого судом рішення про вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача та третьої особи про задоволення позову заперечили, надавши письмові пояснення. Усно наголосили, що службове розслідування проведено правомірно, у встановлений відповідним нормативно-правовим актом термін, в ході його проведення факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни доведено, дисциплінарне стягнення накладено в межах чинного законодавства, у зв`язку з неналежним виконанням покладених на нього обов`язків, а саме не вжиття всіх можливих заходів для встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія, не складення протоколу про адміністративне правопорушення, не відсторонення водія від керування транспортним засобом, внаслідок чого останній продовжив рух в стані алкогольного сп`яніння.

Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази на підтвердження й спростування позовних вимог в їх сукупності, й встановив наступне.

ОСОБА_1 з 15 грудня 2005 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. З 07 листопада 2015 року прийнятий на службу в поліцію. Наказом Департаменту патрульної поліції від 14 грудня 2015 року №23 о/с згідно частини першої статті 47 та частини четвертої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII призначений інспектором роти №2 батальону №1 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 14 вересня 2017 року №1407 о/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, підпунктів 8, 10 пункту 3.1 Розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2016 року №4/1, підпунктів 1, 3 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, статей 6, 254, 265-1, 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), керуючись пунктом 8 частини першої статті 12, частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 26 вересня 2017 року №386 о/с, на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 14 вересня 2017 року №1407, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 9 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»» від 23 грудня 2015 року №901-VIII та пункту 8 частини першої статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції по УПП у м. Києві.

Звільненню позивача передувало службове розслідування, призначене наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01 серпня 2017 №3677 за результатами проведення якого 31 серпня 2017 року складено висновок, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з приписів Закону України «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно частин першої та другої статті 19 наведеного Закону, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Водночас, відповідно до пункту 4 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, пункту 9 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. До набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статут внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-ІV.

Саме Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування.

Обов`язками поліцейського чітко визначено неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію»).

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В свою чергу, як визначено статтею 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з Статутом.

Дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (п. 8 абз. 1 ст. 12 Статуту).

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до абзацу 2 статті 16 Статуту у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується (абз. 1 ст. 18 Статуту).

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу (абз. 5 ст. 18 Статуту).

Відтак, судом встановлено, що звільнення ОСОБА_1 в зв`язку з вчиненням дисциплінарного проступку за результатами службового розслідування щодо вчинення такого проступку відповідає чинному законодавству.

Разом з тим, суд надає оцінку порядку проведенню службового розслідування та його висновку, оскільки на невідповідність висновку фактичним обставинам та не ознайомлення з ним звертає увагу позивач.

Так, порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230.

Відповідно до пунктів 2.2.20, 2.5, 2.6 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі отримання інформації про скоєння інших, не визначених пунктами 2.2.1-2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення. Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися, зокрема, в службових документах осіб РНС. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Розділом 5 Інструкції зокрема встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Так, у письмових запереченнях відповідач зазначає, що 01 серпня 2017 року до УПП у м. Києві за вх.570вн/41/11-2017 надійшла копія матеріалів Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події №58082 від 29 липня 2017 року за зверненням громадянки ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників УПП у м. Києві, які несли службу у складі екіпажу патрульної поліції « 0209».

З матеріалів єдиного обліку вбачалося, що 29 липня 2017 року близько 06 год 00 хв. екіпажем патрульної поліції « 0209», у складі поліцейського роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , інспектора роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 неподалік стадіону «Динамо» ім. В.Лобановського, що у м. Києві, зупинено транспортний засіб «ВМW 520D», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_2 ..

Громадянин ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях, які долучено до матеріалів єдиного обліку, зазначив, що перед початком керування транспортним засобом вживав алкогольні напої, про що повідомив вищезазначеним працівникам патрульної поліції. Надалі він передав грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень даним поліцейським за не притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 130 КУпАП та продовжив керування транспортним засобом.

Про подію, яка склалась, заступником начальника Управління начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_6 доповідною запискою поінформовано начальника Департаменту патрульної поліції підполковника поліції ОСОБА_7 .

Наказом Департаменту патрульної поліції від 01 серпня 2017 року №3677 за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що мало місце 29 липня 2017 року та виразилось у неналежному реагуванні на адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП призначено службове розслідування. Висновок службового розслідування затверджено начальником ОСОБА_7 31 серпня 2017 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються особами, які беруть участь у справі.

Відтак, суд вважає достатніми підстави для проведення службового розслідування.

Також, суд дійшов висновку, що службове розслідування проведено у встановлений Інструкцією термін. А саме, надано оцінку твердженню позивача щодо не ознайомлення його з висновком службового розслідування і встановлено, що таке посилання є безпідставним, оскільки виходячи з обов`язків виконавця (голови, членів комісії), останній зобов`язаний після затвердження висновку службового розслідування лише за письмово оформленим бажанням особи РНС, стосовно якої проводилося службове розслідування, знайомити її із затвердженим висновком службового розслідування, а також з окремими матеріалами, зібраними в процесі його проведення в частині, яка її стосується, з дотриманням вимог законодавства. Тобто, не прямий обов`язок, а зобов`язання після письмово висловленого особою прохання.

Так, в матеріалах справи міститься копія заяви позивача, адресована начальнику УПП у м. Києві сержанту поліції Зозулі Ю.Г. про ознайомлення з матеріалами службового розслідування, а також відповідь на наведену заяву від 12 жовтня 2017 року №1-9214/41/11/02-2017 у якій вказано про її розгляд та можливість ОСОБА_1 ознайомитись з матеріалами службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції від 14 вересня 2017 року №1407 в приміщенні УПП у м. Києві 26 жовтня 2017 року о 10.00 год.

Окрім того, до УПП у м. Києві 29 вересня 2017 року за вх.751-аз надійшов запит адвоката Білика В.О., який згідно доданих до запиту документів, надавав правову допомогу позивачу. У запиті висловлено прохання отримати копії висновку службового розслідування стосовно порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та інших копій документів. 05 жовтня 2017 року за вих.751-аз/41/11/02-2017 адвокату надано запитувані документи, зокрема і висновок службового розслідування.

Відтак, право ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами службового розслідування відповідачем не порушено.

Що стосується тверджень позивача про ознайомлення з наказом про звільнення на наступний день після його прийняття, то суд зазначає наступне.

В матеріалах службового розслідування міститься рапорт т.в.о. командира роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування правового берега) УПП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_8 у якому зазначено, що йому 26 вересня 2017 року під час несення служби надійшла вказівка від командира полку №2 УПП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_9 забезпечити позивача та поліцейського роти №1 батальйону №1 полку №2 ОСОБА_4 службовим транспортним засобом для прибуття їх до відділу кадрового забезпечення УПП у м. Києві з метою оголошення наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_8 вказівка ОСОБА_9 була виконана. Позивачу та ОСОБА_4 надано службовий транспортний засіб, та за допомогою телефонного зв`язку даних осіб повідомлено про причину їх виклику до відділу кадрового забезпечення УПП у м. Києві.

Зазначені телефонні розмови підтверджуються фотографіями здійснених викликів ОСОБА_8 за допомогою засобів мобільного зв`язку. 26 вересня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до відділу кадрового забезпечення УПП у м. Києві не з`явились. Відповідно невиконання вказаними особами розпорядження командира полку №2 підполковника поліції ОСОБА_9 розцінено, як умисна та свідома відмова від ознайомлення з відповідними наказами. Про дану подію складено відповідний акт.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 та власне позивач посилалися на неповідомлення їм будь-якими посадовими особами УПП у м. Києві про необхідність з`явитися до відділу кадрів. Вони знали що хтось їм мав телефонувати, але такого дзвінка не було. Тому після закінчення зміни вони поїхали додому. І лише наступного дня приїхали до відділу кадрів.

За таких обставин, суд зауважує, що ознайомлення з наказом в день звільнення або на наступний день не впливає безпосередньо на його законність чи протиправність. Тобто, суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на допущені УПП у м. Києві порушення Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію» щодо строків проведення службового розслідування, ознайомлення його з висновком службового розслідування чи матеріалами, а також з наказом про звільнення.

Одночасно, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи і посилання позивача на недоведеність вчинення дисциплінарного проступку.

Так, відповідно до розстановки сил та засобів УПП у м. Києві у період з 20 год 00 хв 28 липня 2017 року по 08 год 00 хв 29 липня 2017 року у складі екіпажу патрульної поліції « 0209» на території Дарницького району міста Києва несли службу: поліцейський роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старший сержант поліції ОСОБА_4 , інспектор роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_5 та інспектор роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_1

29 липня 2017 року близько 01 год 00 хв даний екіпаж патрульної поліції за допомогою засобів телефонного зв`язку отримав розпорядження командира роти №2 батальйону №1 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про необхідність залучення додаткових сил для забезпечення громадської безпеки та виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в Шевченківському районі м. Києва. ОСОБА_10 наказав екіпажу направитись до Шевченківського району міста Києва для несення служби до особового розпорядження командира.

Наведені обставини не заперечується жодним з учасників судового розгляду. Водночас подальші обставини несення служби викладаються сторонами по-різному.

Так, позивач стверджує, що 28 липня 2017 року екіпажем « 209» у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 заступили на нічне чергування. Приблизно 01 год. 05 хв. екіпаж отримав вказівку від командира роти ОСОБА_10 направились на посилення до Шевченківського району міста Києва для відпрацювання даного району.

Через деякий час, а саме о 06 год. 06 хв., з метою перевірки у водія стану алкогольного сп`яніння, ним зупинено автомобіль марки «ВМV 520Б», д.н.з. НОМЕР_1 . Переконавшись за зовнішніми ознаками, що водій тверезий, його відпустили.

Приблизно о 06 год. 15 хв. екіпаж відправився на базу. Перебуваючи на території заправки «WOG», що знаходиться за адресою місто Київ, проспект Перемоги, 11-Б, до екіпажу поліції підбігли невідомі люди та водій вищевказаного автомобіля. Під час спілкування невідомі особи почали знімати їх на відеокамеру та звинувачувати в отриманні грошей в розмірі 3000 гривень. Але будь-яких грошових коштів чи інших винагород вони ні від кого не брали.

В свою чергу представники відповідача та третьої особи, посилаючись на висновок службового розслідування, звернули увагу, що під час несення служби на території Шевченківського району міста Києва поліцейські екіпажу патрульної поліції « 0209» близько 06 год 05 хв неподалік стадіону «Динамо», що в місті Києві, зупинили транспортний засіб «ВМW 5200», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .. Звернувшись до водія, позивач назвався на ім`я ОСОБА_12 , при цьому не повідомивши свою посаду, спеціальне звання та прізвище. Надалі під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_2 повідомив, що перед початком керування транспортним засобом вживав алкогольні напої, а саме 2 пляшки пива об`ємом 0.33 л. Натомість, вищезазначені поліцейські не вжили заходів щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння водія, не склали протокол про адміністративне правопорушення, не відсторонили водія від керування транспортним засобом.

Позивач запропонував ОСОБА_2 супроводити його транспортний засіб від вулиці Хрещатик до бульвару Шевченка у місті Києві. ОСОБА_2 погодився з працівником поліції, та попросив супроводити автомобіль до вулиці Героїв Севастополя. Надалі обидва транспортних засоби продовжили свій рух у вищезазначеному напрямку. Згодом, обидва транспортні засоби здійснили зупинку на АЗС «WOG», що за адресою місто Київ, вулиця Бощагівська, де в цей час також перебував інший екіпаж патрульної поліції, яким ОСОБА_2 повідомив про обставини події, які склались.

З метою збереження доказів щодо можливого порушення службової дисципліни екіпажем патрульної поліції « 0209» на місце події прибули слідчо-оперативна група Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві та працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві. У своїх поясненнях наданих оперуповноваженому Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 позивач зазначив, що екіпаж патрульної поліції здійснив зупинку на АЗС «WОG» з особистих потреб, а рухався у напрямку УПП у м. Києві у зв`язку закінченням робочої зміни. В той же час, ОСОБА_10 у своїх письмових поясненнях зазначив, що не надавав даному екіпажу наказу про закінчення робочої зміни та відбуття до УПП у м. Києві.

Наведені обставини і стали предметом дослідження в ході проведення службового розслідування. Звернувшись до суду ОСОБА_1 стверджує, що відповідачем за такої констатації подій не зазначено, які конкретно порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України «Про Національну поліцію» ним допущено. Що саме підтверджує не виконання службових обов`язків. Посилаючись на ряд нор Закону Україну «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту та Конституції України, позивач стверджує про відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності внаслідок не доведення вини під час службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи. Стверджує, що зміст вчиненого дисциплінарного проступку у висновку, як і у оскаржуваних наказах не відображений. Окремо зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 вчинено адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд, надаючи оцінку відповідним твердженням в ході перевірки фактичних обставин бере до уваги, що висновки службового розслідування обґрунтовані, чітко вказано в чому полягає дисциплінарний проступок вчинений позивачем, а також враховує інші докази наявні в матеріалах справи.

Так, як вбачається з висновку службового розслідування, факт порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , що мав місце 29 липня 2017 року виразився в порушенні ним вимог пунктів 1, 2 частини першої, частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 14 Статуту, підпунктів 8, 10 пункту 3.1 Розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2017 року №4/1, пункту 1 Розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2017 року №1395, статей 254, 265-1, 266 КУпАП.

Тобто, у висновку службового розслідування зазначено, які конкретно порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України «Про Національну поліцію», а також спеціального нормативно-правового акту, що врегульовує безпосередньо роботу поліцейського пов`язану з оформленням матеріалів про адміністративні правопорушення допустив ОСОБА_1 .

В даному питанні суд погоджується з позицією відповідача і вважає, що факт отримання чи не отримання від ОСОБА_2 винагороди чи вигоди за допущену фактично бездіяльність щодо виконання вимог законодавства відносно оформлення матеріалів адміністративного правопорушення для даної справи значення не має, оскільки так чи інакше позивачем не виконано його службові та функціональні обов`язки.

В контексті наведеного не впливає на законність оскаржуваних наказів і результат розгляду матеріалів кримінального правопорушення, доведення винуватості чи невинуватості позивача у отриманні винагороди, адже відповідні дії мають окремий склад (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну та об`єктивну сторони), окрему процедуру розслідування, яку врегульовано іншими нормативно-правовими актами.

Відтак наведені обставини, тобто вчинення дисциплінарного проступку та вчинення кримінального правопорушення лише пов`язані, і безпосереднього впливу кримінальний проступок на вчинення дисциплінарного немає.

Більш того, як вбачається з висновку службового розслідування та оскаржуваних наказів, Департамент патрульної поліції при їх прийнятті виходив виключно з невиконання поліцейським своїх обов`язків.

Так, відповідно до пунктів 1, 3, 4 абзацу 1 статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу, дотримуватися норм професійної та службової етики.

Згідно з пунктом 10 пункту 3.1 Розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, поліцейський патрульної поліції під час несення служби зобов`язаний, професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції.

Відповідно до пункту 3 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних-засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Відповідно до статі 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статі 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ст. 266 КУпАП).

Тобто, суд вважає, що дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 накладено у зв`язку з неналежним виконанням покладених на нього службових обов`язків, про що зазначено вище.

Доведеним є і факт спілкування позивача з громадянином ОСОБА_2 29 липня 2017 року, в тому числі, і з урахуванням того, що наведену обставину підтверджує сам позивач.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 не виявив ознаки алкогольного сп`яніння, хоча відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 серпня 2017 року №005503, громадянин ОСОБА_2 о 07 год 25 хв 29 липня 2017 року перебував в стані алкогольного сп`яніння.

В даній ситуації суд зазначає, що посилання позивача на те, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не притягнуто внаслідок направлення судом матеріалів на доопрацювання, не є достатніми для спростування факту вчинення дисциплінарного проступку.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складав вже інший екіпаж і інший поліцейський. Наявний вказаний вище висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Висновок не оскаржено. Про вчинення експертом порушення Методики чи інших нормативно-правових актів не значиться. Більш того, оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, як виконання обв`язку поліцейського та їх розгляд вже іншим органом, є різними етапами процесу притягнення особи до відповідної відповідальності. Робота поліцейського полягає у виявленні та вжитті відповідних заходів і ефективність цієї роботи не залежить від винесеного судом рішення щодо винуватості чи невинуватості особи, щодо направлення чи не направлення матеріалів на доопрацювання.

В даному випадку, позивач не склав протоколу взагалі. Взагалі не дотримався виконання вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Окрім того, відправлення матеріалів на доопрацювання не спростовує того, що особа мала би виявити ознаки сп`яніння і відповідно вимагати, як перевірки даної обставини і складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і відсторонення від керування транспортним засобом.

З висновку службового розслідування вбачається врахування відповідачем пояснень, як безпосередньо водія транспортного засобу і осіб, що його супроводжували, так і осіб, що входили до складу екіпажу позивача та екіпажу, яким таки складено протокол про адміністративне правопорушення.

З пояснень допитаних осіб вбачається суперечливість тверджень позивача про закінчення його зміни та зупинення в ході прямування до УПП у м. Києві на АЗС «WOG», що в місті Києві по вулиці Борщагівська одночасно з автомобілем BMV н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який до цього зупиняли і з яким після зупинки рухались в різних напрямках.

Важливо, що наведені обставини не заперечуються позивачем і останній не може пояснити, за яких обставин його автомобіль зупинився на одній АЗС з автомобілем порушника при тому, що пункти їхнього призначення були різні і знаходяться в різних місцях Києва. Що покликало ОСОБА_2 раптом залучити інший екіпаж для надання йому допомоги, в той час, як екіпаж позивача не встановив в його діях порушення. Єдине, що пояснює позивач це те, що водій на АЗС був п`яний, а при зупинці ним ні, тож відповідно позивач припускає, що ОСОБА_2 вживав алкогольні напої дорогою від місця зупинки до АЗС. Однак, таке твердження суд розцінює, як таке, що ґрунтується на припущеннях та спрямоване на ухилення від відповідальності

Тобто, суд погоджується із висновком відповідача про те, що позивач, зупинивши транспортний засіб, не вжив всіх можливих заходів для встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія, не склав протокол про адміністративне правопорушення, не відсторонив водія від керування транспортним засобом, внаслідок чого останній продовжив рух в стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно виду дисциплінарного стягнення, то представник Департаменту патрульної поліції пояснив, що ними враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередня поведінка ОСОБА_1 , визнання ним своєї вини, ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

З даного питання суд вважає за необхідне зазначити, що надаючи оцінку оскаржуваним наказам, в першу чергу, підлягає перевірці наявність чи відсутність підстав для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а вид застосованого стягнення є прерогативою відповідача. Застосування його залежить не виключно від обставин даної події, оскільки враховуються і інші обставини, зокрема попередня поведінка особи її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

З цією метою в засіданні досліджено особову справу позивача, його заохочення і стягнення, характеристику, які є достатньо позитивними. Однак, суд погоджується із позицією відповідача про те, що ОСОБА_1 допущено грубе порушення службової дисципліни і вид застосованого дисциплінарного стягнення є співмірним порушенню.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, встановивши, що оскаржувані накази відповідають вимогам до рішень суб`єктів владних повноважень, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України, на думку суду, необхідність захисту прав позивача від суб`єкта владних повноважень в судовому порядку відсутня.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а також за відсутності витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статями 8-12, 17, 69-71, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд
постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання протиправними та скасування в частині наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, наказу про звільнення, поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Відповідно до частин першої, третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя О.М. Чудак