Справа № 821/1761/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р. 14 год. 01 хвил.м. ХерсонСправа № 821/1761/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.

при секретарі: Перебийніс Н.Ю. , за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні,

встановив:

ОСОБА_3 (позивач) звернулась із адміністративним позовом до Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 27 906,82 грн., посилаючись на те, що з 13.11.2008 по 30.11.2016 року проходила службу на посаді начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Північної виправної колонії (№ 90). Наказом Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь № 51 о/с від 23.11.2016 позивача звільнено з посади за п. 7 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" за власним бажанням. Позивач вважає, що так як на день звільнення вислуга років у календарному обчисленні складає 10 років 5 місяців 11 днів, то вона має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у відповідності до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» № 393.У виплаті одноразової грошової допомоги за зверненням ОСОБА_3, відповідач відмовив. У зв'язку з зазначеним, позивач звернулася до суду.

Ухвалою від 22.11.17 провадження у справі було відкрито.

В ході розгляду справи представник відповідача заявив клопотання щодо закриття провадження у справі у зв'язку із наявністю рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31.03.2017 у справі № 821/2092/1610 за позовною заявою ОСОБА_3 до Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Представник відповідача зазначив про те, що в даному рішенні суду вже було розглянуто питання щодо законності отримання ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки позивач не мала повного стажу для такої виплати, як того вимагає п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, постанова суду набрала законної сили 20.06.2017.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі, зазначив суду про те, що у справі № 821/2092/16 предметом позову були немайнові вимоги, що полягали у визнанні неправомірними дії по невиплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та зобов'язання виплатити таку допомогу, а в даній справі зазначено майнову вимогу щодо стягнення одноразової грошової допомоги. Представник позивача вважає, що сторони у справах № 821/1761/17 та № 821/2092/1610 співпадають, але предмет позовних вимог у даних справах різний, що виключає можливість судом залишити позовну заяву без розгляду та наполягав на тому, що у постанові ВСУ від 17.03.2015 у справі № 21-80а15 викладено висновок про те, що право на одержання одноразової грошової допомоги пов'язане з наявністю 10 - річної вислуги та звільнення зі служби, зокрема, з указаних підстав. Тому ненабуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності 10 років вислуги. Представник позивача просив суд відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши позиції представників сторін у справі, дослідивши позовну заяву та наявні у справі матеріали, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_3 у даній справі просить суд стягнути з Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" одноразової грошової допомоги в розмірі 27906,82 грн., яка їй належить відповідно до вислуги років на день звільнення 30.11.2016 за власним бажанням зі служби за п. 7 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію", що становить 10 років 05 місяців та 11 днів та п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей", ст. 43 Конституції України та ст. 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратификованої Україною 30.06.1961 року, відповідно предметом позовних вимог в даній справі є стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні.

Розглядаючи клопотання представника відповідача щодо закриття провадження у справі судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 у грудні 2016 року зверталась до адміністративного суду з позовними вимогами до Північної виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (№ 90), просила визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в Північній виправній колонії (№ 90) та зобов'язати відповідача виплатити таку допомогу. Провадження у справі № 821/2092/16 було відкрито 26.12.2016, та 31.03.2017 постановою Херсонського окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено з підстав того, що вислуга років позивача на день звільнення складала у календарному обчисленні - 10 років 5 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні - 13 років 01 місяць 16 днів, пунктом "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років, незалежно від віку, призначається особам, якщо вони звільнені зі служби, та з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше, відповідно законодавцем визначено, що обов'язковою умовою виплати одноразової грошової допомоги є наявність права на призначення пенсії на підставі цього Закону, такого права у позивача, вислуга років якого складає 10 років 5 місяців 11 днів, немає, у зв'язку з чим, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" № 393, особи звільнені зі служби за власним бажанням без права на пенсію, права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби не мають. Постанова суду від 31.03.2017 набрала законної сили 20.06.2017.

Таким чином, судом встановлено, що у справі № 821/2092/16 вже розглядалось питання щодо отримання ОСОБА_3 права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні її зі служби 30.11.2016 за власним бажанням на підставі п. 7 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію", адміністративним судом вже було встановлено відсутність підстав для отримання позивачем такої виплати, у зв'язку із відсутністю у останньої необхідної вислуги років, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах

Частиною 1 ст. 6 КАС України регламентовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Ця підстава може застосовуватись, якщо набрало законної сили судове рішення у тотожній адміністративній справі, тобто спір у такій справі між тими ж самими сторонами, спір у справі стосується одного й того самого предмета, позов у справі заявлений з тих самих підстав. Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутись до суду. Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відносно яких суд повинен винести рішення, ці вимоги повинні мати правовий характер , тобто мають бути врегульована нормами матеріального права. Предмет позову визнає сутність вимоги, з якої суд повинен дати відповідь в рішенні.

В даному випадку у межах справи № 821/2092/16 розглядався тотожний позов тому, який має розглядатися в межах даної справи, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Позивач змінив формулювання вимоги "зобов'язати виплатити" на "стягнути", але питання про тотожність треба вирішувати не лише за загальними ознаками предмета позову, але за його конкретним змістом. Так, у справі № 821/2092/16 позивач просив визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в Північній виправній колонії (№ 90) та зобов'язати відповідача виплатити таку допомогу. У справі № 821/1761/17 позивач просить стягнути з Північної виправної колонії (№90) ту саму ж одноразову грошову допомогу за тих самих підстав. За одним і тим же позовом можливо лише один раз звернутися в суд за судовим захистом. Якщо заявник вважає рішення суду незаконним чи необґрунтованим, він може оскаржити рішення в установленому порядку, проте не має права пред'являти повторно такий же позов. Можливість одночасного чи послідовного ведення по одній справі декількох процесів призвело б до повної дезорганізації правосуддя.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв'язку з наведеним закриття провадження у справі з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Суд зазначає, що судовий захист прав в рівній мірі повинен надаватись як позивачу, так і відповідачу виходячи з принципу рівності учасників адміністративного процесу перед законом та судом.

Виходячи з вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки є рішення у справі № 821/2092/16, яким було розглянуто питання щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, що виключає можливість розгляду даної справи з тих же підстав та між тими ж сторонами.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 157, ст.ст. 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної установи "Північна виправна колонія (№90)" про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала виготовлена та підписана 14.12.2017 року.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 12.3