Справа № 826/19718/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 грудня 2017 року № 826/19718/16

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 81-а, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючого Бояринцевої М.А., суддів: Васильченко І.П., Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо несвоєчасного надання інформації (відповіді) на запит від 7 листопада 2016 року; про визнання протиправною відповідь відповідача від 18 листопада 2016 року № ПІ-П-2017.20.1-443/17, оскільки надана не у межах законного строку та про зобов'язання відповідача повторно надати відповідь на запит від 7 листопада 2016 року.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Закон України «Про доступ до публічної інформації» та зазначає, що відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надано відповідь на його запит від 7 листопада 2016 року не у межах законного строку.

Представником відповідача через канцелярію суду подані заперечення по суті заявлених позовних вимог, в яких відповідач посилається на Закон України "Про доступ до публічної інформації" та зазначає, що відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не порушені строки надання відповіді.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із запитом на інформацію від 7 листопада 2016 року, в якому просив повідомити коли саме до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/24030/15 від 23 березня 2016 року та коли саме (за якою датою) відкрито виконавче провадження № 50989300.

За результатами розгляду запиту позивача, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом від 18 листопада 2016 року за № ПІ-П-2107.20.1-443/17 повідомив ОСОБА_1, що виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2016 року № 826/24030/15 надійшов до виконавця відділу 28 квітня 2016 року та вказано, що постановою відділу від 29 квітня 2016 року відкрито ВП № 50989300 щодо виконання виконавчого листа № 826/24030/15.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Частиною першою статті 1 Закону України від 13.01.2011 № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 2939-VІ) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статі 2 Закону № 2939-VI метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Статтею 3 Закону № 2939-VI встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації.

Так, право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом (пункт 2 частини першої статті 4 Закону № 2939-VI).

Згідно статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частина друга статті 19 Закону № 2939-VI ).

Відповідно до статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як встановлено під час розгляду справи та вбачається з реєстраційно-контрольної картки № ПІ-П-2107, запит ОСОБА_1 від 7 листопада 2016 року отриманий уповноваженою особою на поштовому відділенні 8 листопада 2016 року, 11 листопада 2016 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України за вхідним № ПІ-П-2107 та 11 листопада 2016 року переданий виконавцю - відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до розгляду.

Листом від 18 листопада 2016 року відповідач надав ОСОБА_1 відповідь на його запит, який надісланий на адресу ОСОБА_1 22 листопада 2016 року, що підтверджується відтиском поштового штемпелю на конверті.

Згідно пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 серпня 2015 року № 1405/5, доставка документів до Міністерства здійснюється, як правило, з використанням засобів поштового зв'язку і електрозв'язку, а також кур'єрською та фельд'єгерською службами.

Усі документи, що надходять до Міністерства, приймаються централізовано в Управлінні документального забезпечення, Управлінні по роботі зі зверненнями громадян та Відділі контролю відповідно до розподілу функціональних обов'язків.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України встановлено, що вся кореспонденція, що надходить на адресу Міністерства, підлягає обов'язковому попередньому розгляду в Департаменті організаційного забезпечення та контролю.

Попередній розгляд документів здійснюється начальником Управління документального забезпечення, начальником Відділу контролю або іншою визначеною особою відповідно до функціональних обов'язків.

Метою попереднього розгляду документів є розподілення їх на такі, що потребують обов'язкового розгляду керівництвом Міністерства, і такі, що передаються безпосередньо структурним підрозділам, визначення необхідності реєстрації документів, а також встановлення строків виконання документів.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що запит позивача відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби отримав 11 листопада 2016 року в п'ятницю, субота та неділя - вихідні дні, а 18 листопада 2016 року позивачу надана відповідь, 19 та 20 листопада 2016 року - вихідні дні, а на пошту здано 22 листопада 2016 року, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено строк розгляду запиту на отримання публічної інформації, визначений статтею 20 Закону № 2939-VI.

Разом з тим, з аналізу відповіді від 18 листопада 2016 року № ПІ-П-2017.20.1-443/17 вбачається, що відповідачем надана відповідь по суті поставлених у запиті питань, а тому суд не вбачає підстав для визнання протиправною відповідь відповідача від 18 листопада 2016 року № ПІ-П-2017.20.1-443/17 та для зобов'язання відповідача повторно надати відповідь на запит від 7 листопада 2016 року.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи, суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про відсутність порушеного права позивача щодо отримання запитуваної інформацію.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді І.П. Васильченко

Н.Г.Вєкуа