Справа № 826/1082/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2017 року № 826/1082/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої

служби Головного управління юстиції у м. Києві

про визнання протиправним та скасування Постанови ВП №52359809

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі - Відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №52359809 від 07 жовтня 2016 року винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Шатохіним Олександрам Павловичем.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що спірні постанови прийнято необґрунтовано, оскільки виконавчий запис скасовано рішенням суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представник Відповідача письмово не виклав своєї позиції щодо заявлених позовних вимог.

Враховуючи, що в судове засідання не прибули представники Відповідача та третьої особи, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державним виконавцем Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Шатохіним Олександром Павловичем 29.09.2016 р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52359809 щодо виконання виконавчого напису №298 від 11.03.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу щодо стягнення на майнові права на квартиру № 125, яка буде побудована у майбутньому за адресою: м. Київ, проспект Правди, будинок 80-82, загальною площею 52,23 кв.м. та на майнові права на квартиру № 126, яка буде побудована у майбутньому за адресою: м. Київ, проспект Правди, будинок 80-82, загальною площею 69,97 кв.м.

Крім того, Державним виконавцем Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Шатохіним Олександром Павловичем 07.10.2016 року прийнято Постанову ВП №52359809 про стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 355028,89 грн.

Не погоджуючись з прийняттям Відповідачем спірного рішення, Позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (надалі - Закон №606-XIV, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону №606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону №606-XIV визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 17 цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема, такі документи, як виконавчі написи нотаріусів.

Статтею 25 Закону №606-XIV передбачається загальний порядок виконання рішення.

Так, згідно ч. 2 ст. 25 Закону №606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону №606-XIV, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до ст.27 Закону Закону №606-XIV , у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як зазначалось вище, державним виконавцем відкрито виконавче провадження 29.09.2016 року ВП №52359809, боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 06.10.2016 р.

Суд звертає увагу, що Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017 р. та від 18.07.2017 р. витребувано у Відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №52359809, проте, Відповідачем не виконано вимоги Суду.

В свою чергу, матеріали справи не містять та Відповідачем не надано доказів, що постанова про відкриття виконавчого провадження надсилалась Позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та доказів, що вказують на дату отримання Позивачем вищевказаної постанови, що мало значення для обчислення початку та закінчення перебігу строку визначеного постановою для добровільного виконання.

В матеріалах справи міститься Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року по справі №761/27044/15-ц, яким позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 11.03.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 298, - таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 липня 2016 року апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни - відхилено, а Заочне рішення районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

У відповідності до ст. 223 ЦПК України Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року набрало законної сили 14 липня 2016 р.

Суд звертає увагу, що час відкриття Виконавчого провадження №52359809 щодо виконання виконавчого напису №298 від 11.03.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

В свою чергу за приписами п. 4 ч. ст. 49 Закону №606-XIV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч. 5 ст. 28 Закону №606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

З аналізу вищезазначених норм права, Суд приходить до висновку, що виконавчий збір не стягується в зв'язку з тим, що Рішенням суду виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 11.03.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 298, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо визнання протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №52359809 від 07 жовтня 2016 року винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Шатохіним Олександрам Павловичем є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №52359809 від 07 жовтня 2016 року винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Шатохіним Олександрам Павловичем.

3. Стягнути з Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук