Справа № 733/901/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 733/901/17 Головуючий у 1-й інстанції: Олійник В.П.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.10.17р. у справі №733/901/17 за позовом ОСОБА_2 до Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.10.17р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання із урахуванням нарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 17.05.17р. №03-36/808/17-вих; зобов'язано відповідача здійснити з 01 червня 2017 року перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із збереженням 90 %, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання матеріальну допомогу на оздоровлення згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 17.05.17р. №03-36/808/17-вих, та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, із урахуванням раніше здійснених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, а тому відсутні правові підстави для включення її до складу заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку в Управлінні, з 15.09.11р. ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 25.10.16р. Позивач отримує довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивач звернулася до Відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, просила урахувати розмір матеріальної допомоги на оздоровлення, зазначений у довідці ТУ ДСА України у Чернігівській області №03-36/808/17-вих від 17.05.17р.

Рішенням №610/05 від 29.05.17р. Відповідач відмовив у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди, з якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання, а тому ураховувати її немає підстав. Довідка ТУ ДСА України у Чернігівській області видана не за встановленим зразком.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Позивач звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суду першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10р. № 2453-VI (в редакції чинній на момент призначення Позивачу довічного грошового утримання, надалі Закон № 2453-VI) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Поняття суддівської винагороди, визначене ч. 2 ст. 133 Закону №2453-VI, є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 133 вказаного Закону, іншого визначення поняття грошового забезпечення суддів діюче законодавство не передбачає.

Статтею 141 Закону №2453-VI передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.16р. (надалі - Закон № 1402-VIII).

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII установлено, що після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (ч. 2 ст. 135 Закону № 1402-VIII).

Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм вбачається, що судді у відставці виплачується за його вибором щомісячне довічне грошове утримання, у максимальному розмірі 90% заробітної плати (суддівської винагороди) судді, яка обчислюється з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Тобто, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди.

Власне законодавством, чинним станом на час призначення Позивачу щомісячного грошового утримання, так і чинним на час звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку передбачений чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді, до якого матеріальна допомога на оздоровлення не включається.

Таким чином, при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання слід керуватись положеннями ст. 133 Закону №2453-VI, згідно з якими матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому підстави для врахування її для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання відсутні. Зазначений Закон є чинним, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції у спірних правовідносинах на рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08 червня 2016 року з огляду на те, що зазначене рішення не стосується включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної оплачуваної відпустки у складову суддівської винагороди та розрахунку довічного грошового утримання судді.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст.197, 198, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Борзнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.10.17р. у справі №733/901/17 - задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.10.17р. у справі №733/901/17 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Дана постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.