Справа № 213/1735/17(2-а/213/43/17)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2017 рокусправа № 213/1735/17(2-а/213/43/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю:

Позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 11 жовтня 2017 р.

у справі № 213/1735/17(2-а/213/43/17)

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора УПП у м. Дніпро 2 батальйону 4 роти молодшого лейтенанту поліції ОСОБА_2

про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора УПП у м. Дніпро 2 батальйону 4 роти молодшого лейтенанту поліції ОСОБА_2, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову від 21.06.2017 року Серія ЕАА № 114389 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором УПП у м. Дніпро 2 батальйону 4 роти молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на штрафу в розмірі 510 грн.

Постановою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 11 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що, призвело до неправильного вирішення спору.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.06.2017 року о 18 год. 02 хв. інспектором УПП у м. Дніпро 2 батальйону 4 роти молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серія ЕАА № 114389 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови позивач здійснив стоянку залишивши менше 2 метрів для руху пішоходів чим порушив п. 15.10.в. ПДР.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Спірні відносини, які вникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення(КУпАП).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про державний рух, яким серед інших відповідно до ст. ст. 52,53 цього ж закону є Національна поліція України.

Підпунктом15.10 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачено, що стоянка транспортного засобу забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідно до п.1.10 ПДР тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП України, підтверджено належними доказами, зокрема, відеозаписом, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За приписами ч.2 ст.72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобовязаний субєкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст.11 КАС України, сторона має спростувати доводи субєкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.3 ст. 122, постанова складена на місці і негайно вручена позивачу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, спірна постанова ЕАА № 114389 від 21.06.2017 року є правомірною, а тому висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції допущено порушення процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 11 жовтня 2017 року у справі № 213/1735/17(2-а/213/43/17) - скасувати, прийняти нову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 08.12.2017 року.

Головуючий суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва