Справа № 303/3710/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10945/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Савицька І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Мукачівської міської ради на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2017 року у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ММКП «Муніципальна поліція» про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Мукачівської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії при виконкомі Мукачівської міської ради від 08.06.2017 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 08 червня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради було винесено постанову, якою Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Вважаючи зазначену постанову незаконною позивача звернувся до суду. Просив позов задоволити.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано постанову адміністративної комісії б/н по справі про адміністративне правопорушення від 08.06.2017 року. У задоволені решта позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив виконавчий комітет Мукачівської міської ради. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.05.2017 року головним інспектором Мукачівського міського комунального підприємства «Муніципальна поліція» ОСОБА_3 був складений протокол №562/17 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП про те, що о 16 годині 10 хвилин в АДРЕСА_1 на зовнішній поверхні будівлі, а саме на фасаді магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» виявлено елементи зовнішньої реклами, яку розмістив ФОП ОСОБА_1, чим порушено вимоги п.8.3. Розділу 8 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів м.Мукачево.

08.06.2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради Закарпатської області за результатами розгляду вказаного протоколу була прийнята постанова, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області від 23.06.2017 року за №153 «Про розгляд скарги на постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради» постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради від 08.06.2017 року, про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що 13.04.2017 року головним інспектором Мукачівського міського комунального підприємства «Муніципальна поліція» ОСОБА_3 було складено припис №274 при перевірці додержання вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» в АДРЕСА_1 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» в якому було зазначено, що в АДРЕСА_1, на буд. №5 виявлено розміщення реклами безпосередньо на зовнішній поверхні будинку, чим порушено вимоги п.8.3. Розділу 8 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів м.Мукачево.

Також було зазначено, що ФОП ОСОБА_1 необхідно демонтувати рекламу із зовнішньої поверхні будинку у строки зазначені в приписі, а це до 26.04.2017 року та письмово повідомити інспектора про вжиті заходи щодо його виконання.

ФОП ОСОБА_1 припис вручено не було і не одержував він його поштовою кореспонденцією, а також доказів про те, що він його одержав, представником відповідача надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Згідно ч.4 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067 затверджені Типові правила розміщення зовнішньої реклами, які регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Згідно п.5 Типових правил затверджених Постановою КМУ від 29.12.2003 року №2067 для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами. У процесі регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами робочим органом залучаються на громадських засадах представники галузевих рад підприємців, об'єднань громадян та об'єднань підприємств, які провадять діяльність у сфері реклами.

Відповідно до п. 6 Типових правил затверджених Постановою КМУ від 29.12.2003 року №2067 визначено, що до повноважень робочого органу належать: - розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; - надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно-планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів; - прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету; - підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу чи про відмову у його наданні; - видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради; - ведення інформаційного банку даних місць розташування рекламних засобів, плану їх розміщення та надання в установленому порядку інформації для оновлення даних містобудівного кадастру населених пунктів; - подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами; - підготовка і подання виконавчому органу ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення. Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Згідно п.46 Типових правил затверджених Постановою КМУ від 29.12.2003 року №2067 у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, яка здійснює контроль за додержанням цих правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Відповідно до п.1 ст.26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень:

- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами;

- Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції;

- Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності;

- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику - щодо реклами державних цінних паперів;

- Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку;

- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури - щодо спорудження житлового будинку;

- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).

Пунктом 2 ст.26 Закону України «Про рекламу» передбачено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю. Крім того, відповідний орган державної влади має право: - вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; - надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень; - приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами. Органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до ч.4. ст.27 Закону України «Про рекламу»спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу затвердженого Постановою КМУ від 26 травня 2004 року №693 встановлено, що накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Пунктом 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу затвердженого Постановою КМУ від 26 травня 2004 року №693 передбачено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме органи державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, мають право видавати обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень, а також складати протоколи та накладати штрафи.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Мукачівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2017 року у справі №303/3710/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Гулид
С. М. Кузьмич

Повний текст судового рішення виготовлено 11.12.2017 року