Справа № 333/5026/17(2-а/333/286/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2017 року справа № 333/5026/17(2-а/333/286/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2017 р. в справі № 333/5026/17 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - УПФУ) про визнання протиправними дій з відмови у виплаті призначеної пенсії по інвалідності за період з 04.08.2016 р. по 31.12.2016 р. та з 01.01.2017 р. по 23.05.2017 р. і припинення її виплати з 24.05.2017 р.; зобов'язання відновити з 04.08.2016 р. нарахування пенсії по інвалідності та виплатити їй призначену пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04.08.2016 р. по 31.12.2016 р. та з 01.01.2017 р. по 23.05.2017 р. і поновити виплату пенсії по інвалідності з 24.05.2017 р.; зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову через порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у зв'язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 10.11.1993 р. по 10.01.2007 р. працювала на посаді судді Приазовського районного суду Запорізької області, а з 10.01.2007 р. по 23.05.2017 р. перебувала на посаді судді апеляційного суду Запорізької області. Після виходу у відставку УПФУ за заявою позивача останній призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці відповідно до розпорядження № 813863 від 03.08.2017 р., яке на цей час виплачується.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією АВ № 0676117 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням безстроково. У зв'язку з цим позивач з 04.08.2016 р. перебувала на обліку в УПФУ в Вознесенівському районі м. Запоріжжя (за місцем на той час мешкання).

Позивач пенсію по інвалідності не отримувала. У серпні 2017 року позивач звернулася із заявою до відповідача щодо виплати вказаної пенсії. Листом № 316/Б-1 від 19.08.2017 р. відповідачем відмовлено позивачу у виплаті пенсії по інвалідності, посилаючись на те, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із видів пенсії за вибором. Крім того, оскільки на момент призначення пенсії по інвалідності позивач перебувала на посаді судді апеляційного суду Запорізької області, останній виплата пенсії не провадилася у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, яким статтю 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються.

Оскільки на час виходу у відставку 23.05.2017 р. позивач не досягла віку, передбаченого статтею 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд першої інстанції вважав, що вона не набула права на отримання пенсії за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, суд першої інстанції вважав, що довічне грошове утримання судді у відставці та пенсія по інвалідності мають різну правову природу та здійснюються з різних джерел фінансування. Щомісячне довічне грошове утримання не є пенсією, а його отримувач не є пенсіонером; щомісячне довічне грошове утримання виплачується не за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а за рахунок коштів Державного бюджету України, і лише обов'язок його виплати покладено на Пенсійний фонд України, а тому дійшов висновку, що позивач не обмежений у праві судді у відставці на отримання як пенсії по інвалідності, так і щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 10.11.1993 р. по 10.01.2007 р. працювала на посаді судді Приазовського районного суду Запорізької області, а з 10.01.2007 р. по 23.05.2017 р. - на посаді судді апеляційного суду Запорізької області.

Після виходу у відставку відповідачем за заявою позивача призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці відповідно до розпорядження № 813863 від 03.08.2017 р., яке позивач отримує.

Також ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджено довідкою МСЕК АВ № 0676117. У зв'язку з встановленням інвалідності позивачу з 04.08.2016 р. призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зважаючи на те, що позивач працювала суддею, пенсія по інвалідності ОСОБА_1 не виплачувалась.

На звернення позивача до відповідача з питання виплати пенсії по інвалідності листом № 316/Б-1 від 19.08.2017 р. УПФУ повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати пенсії по інвалідності у зв'язку з тим, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із видів пенсії за вибором. Крім того, оскільки на момент призначення пенсії по інвалідності позивач перебувала на посаді судді апеляційного суду Запорізької області, останній виплата пенсії не провадилася у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, яким статтю 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Як встановлено ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 24.12.2015 р. № 911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 р., тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Аналогічні приписи містяться в ч. 5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону від 24.12.2015 р. № 911-VII, відповідно до якої тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 р. № 1774-VIII дію вказаних обмежень продовжено до 31.12.2017 р.

Отже, припинення особам, які працюються на посадах та умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про державне службу», виплати пенсії/щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2016 р. законодавець не пов'язує з можливість в подальшому призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання за спеціальними законами.

З урахуванням імперативного припису зазначених вище законів є обґрунтованим припинення позивачу виплати пенсії по інвалідності під час її роботи на посаді судді, а тому висновок суду першої інстанції про протиправність таких дій відповідача є помилковим, відповідно позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача з відмови у виплаті призначеної пенсії по інвалідності за період з 04.08.2016 р. по 31.12.2016 р. та з 01.01.2017 р. по 23.05.2017 р., зобов'язання відновити з 04.08.2016 р. нарахування пенсії по інвалідності та виплатити їй призначену пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04.08.2016 р. по 31.12.2016 р. та з 01.01.2017 р. по 23.05.2017 р. задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій з припинення виплати пенсії по інвалідності з 24.05.2017 р. та зобов'язання поновити виплату пенсії по інвалідності з 24.05.2017 р. колегія суддів вказує на наступне.

Як зазначено вище, позивачу з 24.05.2017 р. призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

За приписами частин 1 та 2 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 0206.2016 р. судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, за вказаними приписами діючого законодавства особа, яка має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання та пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», повинна обрати, яке з видів забезпечення вона бажає отримувати.

Зважаючи на те, що позивачем обрано щомісячне довічне грошове утримання, позивач не має право одночасно з отриманням щомісячного довічного грошового утримання вимагати отримання пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року N 3-рп/2013 є незмістовним, оскільки в підпунктом 6.2 пункту 6 цього рішення зазначено, що підставою для отримання матеріального забезпечення судді після припинення його повноважень є виключно конституційно визначений статус професійного судді. Тому таке забезпечення суддів залежить від умов, пов'язаних зі статусом судді та його професійною діяльністю щодо здійснення правосуддя, і не може залежати від інших умов, у тому числі соціального забезпечення, яке призначається і виплачується на загальних засадах та передбачене іншими, крім Закону № 2453, законами України.

Проте, зазначене рішення не містить висновку, що у разі, якщо довічне грошове утримання призначається за законом, яким не передбачено пенсії по інвалідності, то особа не може бути позбавлена права як на довічне грошове утримання, так і на пенсію по інвалідності.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2017 р. в справі № 333/5026/17 задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м. Запорі від 05.10.2017 р. в справі № 333/5026/17 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти в справі № 333/5026/17 нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко