Справа № 821/829/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/829/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплати боргу (недоїмки),

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту - відповідач або ГУ ДФС У херсонській області) про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплати боргу (недоїмки).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 березня 2017 року відповідачем складено акт перевірки "Про результати документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_1) щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ "Аякс Матеріал" (код за ЄДР 39473492) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015". У вказаному акті перелічені порушення податкового законодавства.

За наслідком розгляду висновків акту перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 10 квітня 2017 року:

- № НОМЕР_2 про визначення грошового зобовязання з військового збору в сумі 55634,55грн., у тому числі основний платіж - 37089,70 грн., штрафна санкція - 18544,85 грн.;

- № НОМЕР_3 про визначення грошового зобовязання з податку на доходу фізичних осіб в сумі 733383,00 грн., у тому числі основний платіж - 488922,00 грн., штрафна санкція - 244461,00 грн.;

- рішення № НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 4775,48 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-000081302 про сплату єдиного внеску в сумі 23877,41 грн.

Крім того, прийняті податкові повідомлення рішення від 11 квітня 2017 року:

- № НОМЕР_5 про визначення грошового зобовязання з податку на доходу фізичних осіб в сумі 1020,00 грн., у тому числі штрафна санкція - 1020,00 грн.;

- № НОМЕР_6 про визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 142877,50 грн., у тому числі основний платіж - 114302,00 грн., штрафна санкція - 28575,25 грн.;

- № НОМЕР_7 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення рішення, рішення про застосування фінансових санкцій та вимогу протиправними і такими, що підлягають скасуванню у звязку з тим, що підставою проведення перевірки є ухвала слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 лютого 2017 року щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток позивачем за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ "Аякс Матеріал" (код ЄДР 39473492) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

При цьому, відповідачем проведено перевірку правильності нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску з суми чистого оподаткованого доходу, військового збору, що на думку є порушенням порядку проведення перевірки.

Позивач вказав, що у вказаному періоді проводилася документальна планова перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року. При цьому, акт перевірки від 2016 року не містить висновків про допущення порушень податкового законодавства.

Крім того, на думку позивача, відповідачем при проведені перевірки не зясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують придбання та реалізацію ТМЦ, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків про фіктивність правочинів та визначення грошових зобовязань, застосування штрафних санкцій.

Реальність здійснення господарських операцій підтверджується договорами, податковими накладними, видатковими накладними, платіжними дорученнями, що підтверджують придбання сільськогосподарської продукції, оплату продукції, її транспортування, оприбуткування та подальша реалізація у продовольчі магазини та супермаркети, отримання грошових коштів від контрагентів покупців.

Також зазначив, що позивач не може бути притягнений до фінансової відповідальності, у вигляді визначення грошових зобовязань та застосування штрафних санкцій за неправильне ведення податкових та бухгалтерських обліків ТОВ "Альянс Маркет".

На підставі вказаного просить визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки, визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 квітня 2017 року № НОМЕР_2, податкове повідомлення-рішення від 10 квітня 2017 року № НОМЕР_3, рішення від 10 квітня 2017 року № НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 4775,48грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-000081302 про сплату єдиного внеску в сумі 23877,41грн.; податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_5, податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_6, податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_7 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що перевірку ФОП ОСОБА_5 проведено з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ "Аякс Матеріал" (код ЄДР 39473492) за період 01.01.2015 по 31.12.2015, відповідно до ухвали від 07.02.2017 слідчого судді Рівненського міського суду Наумова С.В.

Перевіркою встановлено заниження загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2015 році у звязку з завищенням витрат за рахунок включення до їх складу вартості витрат по взаєморозрахунках з ТОВ "Аякс Матеріал" та неправомірне віднесення до складу податкового кредиту ПДВ у складі витрат на придбання товарів по податковим накладним, виписаними з реквізитами та від імені ТОВ "Аякс Матеріал" (код ЄДР 39473492), які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту та витрат.

Вказав, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за фактом створення та придбання субєктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності встановлено, що від імені ТОВ "Аякс Матеріал" у період 2014-2015 років укладалися фіктивні господарські угоди з іншими суб'єктами підприємницької діяльності реального сектору економіки щодо псевдо постачання товарів (робіт, послуг).

На думку відповідача, витрати по господарським операціям з ТОВ "Аякс Матеріал" на суму 2472645,0 грн. та сформований податковий кредит на суму 494529,0 грн. не відповідають чинному законодавству і свідчать про нереальність здійснення господарських операцій.

Відповідач вказав, що податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які придбали та створили ТОВ "Аякс Матеріал" з метою прикриття незаконної діяльності від імені якого у період 2014-2015 років укладалися фіктивні господарські угоди з іншими субєктами підприємницької діяльності не можна вважати належно оформленими та підписаними уповноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставними, а виписані податкові накладні не можна вважати належно оформленими документами податкової звітності.

На підставі вказаного в задоволенні позову просить відмовити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечення підтримали.

Розглянувши подані документи, заслухавши представників позивача, представників відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: відповідно до ухвали від 07.02.2017 слідчого судді Рівненського міського суду Наумова С.В та на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №275 5-VI, зі змінами та доповненнями, наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 14.03.2017 № 185, головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Херсонській області, радником податкової та митної служби І рангу, ОСОБА_4, проведена позапланова документальна виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_5, податкова адреса платника податків: м. Херсон, вул. Червоний, буд. 10, згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію, з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ "Аякс Матеріал" (код ЄДР 39473492) за період 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт від 28 березня 2017 року № 8/21-22-13-02-03/НОМЕР_1.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється з підстав отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Таким чином, оскільки перевірку проведено на підставі ухвали від 07.02.2017 р. слідчого судді Рівненського міському суду по справі № 569/1402/17, суд приходить до висновку про правомірність її проведення.

Відповідно до акту перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_5 порушено:

1. п. 177. 2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями (далі - ПК України) встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік на загальну суму 488922,00 грн.;

2. п.2 частини першої ст.7 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" занижено суму єдиного внеску з чистого оподаткованого доходу за 2015 роки на 23877,41 грн.;

3. п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX ПК України занижено суму військового збору у 2015 році на суму 37089,7 грн.

4. п. 44.1, п.44.2, п.44.3 ст.44, п.198.1 а), п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.7, п.201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість загальну суму 114302,0 грн., в тому числі за серпень 2015 на 70601,0 грн., за жовтень 2015 на 9554,0 грн., за грудень 2015 на 34147,0 грн. та в результаті чого завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.24) за грудень 2015 року на 380227,0 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення від 10 квітня 2017 року:

- № НОМЕР_2, яким визначено грошове зобовязання з військового збору в сумі 55634,55грн., у том у числі основний платіж - 37089,70 грн., штрафна санкція - 18544,85 грн.;

- № НОМЕР_3, яким визначено грошового зобовязання з податку на доходу фізичних осіб в сумі 733383,00 грн., у тому числі основний платіж - 488922,00 грн., штрафна санкція - 244461,00 грн.;

- рішення № НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 4775,48 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-000081302 про сплату єдиного внеску в сумі 23877,41 грн. та податкові повідомлення рішення від 11 квітня 2017 року:

- № НОМЕР_5, яким визначено грошове зобовязання з податку на доходу фізичних осіб в сумі 1020,00 грн., у тому числі штрафна санкція - 1020,00 грн.;

- № НОМЕР_6, яким визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 142877,50 грн., у тому числі основний платіж - 114302,00 грн., штрафна санкція - 28575,25 грн.;

- № НОМЕР_7, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_5 зареєстрований виконавчим комітетом Херсонської міської ради 22.06.2007 р. номер запису про реєстраційну дію № 0025473. Основний вид діяльності: 47.21 - Роздрібна торгівля фруктами та овочами у спеціалізованих магазинах.

Відповідно до п. 1.24 перевірки від 28.03.2017 р., під час проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_5 встановлена відсутність товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення товару ФОП ОСОБА_5 від ТОВ "Аякс Матеріал". Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зі змінами та доповненнями, (зареєстровано в Мін'юсті України 20 лютого 1998 за №128/2568) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Встановлені органами державної фіскальної служби порушення та матеріали кримінального провадження вказують на відсутність фактичного переміщення товару від ТОВ "Аякс Матеріал" до ФОП ОСОБА_5

Суд зазначає, що п. 2.2. акту перевірки від 28.03.2017 р. встановлено, що ФОП ОСОБА_5 завищено суму витрат за рахунок включення їх до складу суми витрат на придбання товару у ТОВ "Аякс Матеріал" (код 39473492), яке створено з метою прикриття незаконної діяльності та від імені якого у 2015 році укладалися фіктивні господарські угоди з іншими суб'єктами підприємницької діяльності реального сектору економіки щодо псевдо постачання товарів (робіт, послуг).

Надаючи об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного: згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктами 44.1, 44.2, 44.3 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Так, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (абзац 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відтак, до повноважень контролюючого органу входить аналіз реальності господарської діяльності платника податків на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку угодах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Щодо посилання відповідача на відсутність товарно - транспортних накладних, які підтверджують перевезення товару суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Суд зазначає, що у визначеннях понять Правил, ні в самих Правилах не зазначається що товарно-транспортна накладна - є первинним документом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність товарно - транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015 р. № К/800/20004/15.

При цьому, позивачем до суду надано видаткові накладні за липень-серпень 2015 року, від 03.07.2015 року за № 169/1 на загальну суму 64749,98 грн., від 03.07.2015 року за № 169/2 на загальну суму 145668,59 грн., від 17.07.2015 року за № 190 на загальну суму 83855,47грн., від 26 липня 2015 року за № 206 на загальну суму 64577,99грн., від 7 серпня 2015 року за № 111 на загальну суму 85416,00грн., від 8 серпня 2015 року за № 113 на загальну суму 53760,00грн., від 10 серпня 2015 року за № 114 на загальну суму 112060,22грн., від 11 серпня 2015 року за № 115 на загальну суму 71198,99грн., від 12 серпня 2015 року за № 118 на загальну суму 68671,66грн., від 13 серпня 2015 року за № 119 на загальну суму 70335,84грн., від 14 серпня 2015 року за № 121 на загальну суму 182748,28грн., від 15 серпня 2015 року за № 122 на загальну суму 141440,28грн., від 16 серпня 2015 року за № 123 на загальну суму 79942,82грн., від 17 серпня 2015 року за № 124 на загальну суму 131275,08грн., від 18 серпня 2015 року за № 125 на загальну суму 109717,01грн., від 19 серпня 2015 року за № 126 на загальну суму 62992,78грн., від 20 серпня 2015 року за № 127 на загальну суму 73759,37грн., від 21 серпня 2015 року за № 128 на загальну суму 136257,14грн., від 22 серпня 2015 року за № 129 на загальну суму 13494,01грн., від 24 серпня 2015 року за № 130 на загальну суму 13228,08грн., від 25 серпня 2015 року за № 132 на загальну суму 104422,80грн., від 26 серпня 2015 року за № 133 на загальну суму 80173,27грн., від 27 серпня 2015 року за № 134 на загальну суму 59949,84грн., від 28 серпня 2015 року за № 135 на загальну суму 70447,82грн., від 29 серпня 2015 року за № 136 на загальну суму 44565,50грн., від 31 серпня 2015 року за № 137 на загальну суму 189068,30грн.

Крім того, позивачем надано до суду платіжні дорученнями за серпень, вересень, жовтень, листопад 2015 року, що підтверджують розрахунки позивача з ТОВ "Аякс Матеріал" у безготівковій формі, а саме: від 23 серпня 2015 року за № 183 на суму 55000,00грн., від 9 вересня 2015 року за № 207 на суму 150000,00грн., від 9 вересня 2015 року за № 206 на суму 150000,00грн., від 4 листопада 2015 року за №261 на суму 150000,00грн., від 11 листопада 2015 року за № 263 на суму 150000,00грн., від 27 жовтня 2015 року за № 251 на суму 150000,00грн., від 28 жовтня 2015 року за № 255 на суму 150000,00грн., від 23 жовтня 2015 року за № 245 на суму 300000,00грн., від 20 жовтня 2015 року за № 243 на суму 500000,00грн.

Також до суду надано картки оприбуткування товарно-матеріальних цінностей по рахунку 631 по контрагенту ТОВ "Аякс Матеріал", карткою по рахунку 281.

За наслідком придбання позивачем сільськогосподарської продукції, ТОВ "Аякс Матеріал" у липні, серпні, вересні 2015 року складено та надано позивачу податкові накладні, зареєстровані належним чином в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме, - від 3 липня 2015 року за № 27, від 5 вересня 2015 року за № 32, від 7 серпня 2015 року за № 32, від 8 серпня 2015 року за № 33, від 10 серпня 2015 року за № 34, від 11 серпня 2015 року за № 35, від 8 вересня 2015 року за № 36, від 9 вересня 2015 року за № 37, від 12 серпня 2015 року за № 37, від 13 серпня 2015 року за № 38, від 10 вересня 2015 року за № 38, від 11 вересня 2015 року за № 39, від 14 серпня 2015 року за № 39, від 15 серпня 2015 року за № 40, від 12 вересня 2015 року за № 40, від 14 вересня 2015 року за № 41, від 16 серпня 2015 року за № 41, від 17 серпня 2015 року за № 42, від 15 вересня 2015 року за № 42, від 16 вересня 2015 року за № 43, від 18 серпня 2015 року за № 43, від 19 серпня 2015 року за № 44, від 17 вересня 2015 року за № 44, від 19 вересня 2015 року за № 45, від 20 серпня 2015 року за № 45, від 21 серпня 2015 року за № 46, від 22 серпня 2015 року за № 47, від 24 серпня 2015 року за № 48, від 25 серпня 2015 року за № 49, від 26 серпня 2015 року за № 50, від 27 серпня 2015 року за № 51, від 28 серпня 2015 року за № 52, від 29 серпня 2015 року за № 53, від 31 серпня 2015 року за № 54.

Крім того, позивачем на підтвердження реальності господарських операцій надано видаткові накладні за липень, серпень, вересень 2015 року, договори про постачання сільськогосподарської продукції, податкові накладні, податкові декларації з податку на додану вартість за відповідні податкові періоди.

Щодо твердження відповідача, викладені в акті перевірки від 28.03.2017 р., що від імені ТОВ "Аякс Матеріал" у період 2014-2015 років укладалися фіктивні господарські угоди суд зазначає, що відповідачем не надано до суду відповідного судового рішення, в якому було б встановлено фіктивне укладення у 2014-2015 роках від імені ТОВ "Аякс Матеріал" господарських угод.

Таким чином суд зазначає, що платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобовязань.

Аналогічна правова позиція закріплена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015 р. № К/800/24214/15, від 28 липня 2015 року по справі № К/800/26173/15; в ухвалі від 28 липня 2015 року по справі № К/800/42947/14, в ухвалі від 29 липня 2015 року по справі № К/9991 /38528/12, в ухвалі від 29 липня 2015 року по справі № К/800/1381/14, в ухвалі від 6 серпня 2015 року по справі № К/800/52613/14.

Щодо вказаного в акті перевірки від 28.03.2017 р. твердження, що транспортування продукції від ТОВ "Аякс Матеріал" в адресу ФОП ОСОБА_5 протягом 2015 року оформлено товарно-транспортними накладними із вказаними у них автомобіля марки "Renault Magnum", державний номерний так ВК 4490 АВ, який зареєстрований за ОСОБА_6, яка повідомила, що протягом 2014-2015 років жодних вантажних перевезень для ФОП ОСОБА_5 не здійснювала, замовлень на перевезення від ТОВ "Аякс Матеріал" не отримувала, в оренду іншим особам автомобіль "Renault Magnum" не надавала", суд зазначає, що не приймає до уваги вказане, як підтвердження нереальності господарських операцій, оскільки відомості, встановлені оперативно - розшуковими заходами чи досудовим розслідуванням не є доказами, а лише є відомостями про джерело тих фактів, як можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі вищого адміністративного суду України від 27.07.2015 р. № К/800/61969/13.

Щодо твердження відповідача, що ТОВ "Аякс Матеріал" зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних в період 2014-2015 років податкові накладні по придбанню товарно-матеріальних цінностей та реалізації товарно-матеріальних цінностей, в яких номенклатури придбаних та реалізованих ТМЦ різняться між собою суд зазначає, що п. п. 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Отже, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Законодавством України не передбачено обов'язок та можливість суб'єкта господарювання здійснювати контроль за дотриманням закону іншими платниками податків.

Згідно п. 120-1.3 ст. 120-1 ПК України, допущення продавцем товарів/послуг помилок під час зазначення обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, виявлених контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної за заявою покупця, - тягне за собою накладення на платника податку - продавця штрафу в розмірі 170 гривень та зобовязання виправити такі помилки.

Таким чином, допущення певних помилок під час заповнення податкових накладних з придбання та реалізації товарно-матеріальних цінностей має негативні наслідки саме для ТОВ "Аякс Матеріал", у вигляді застосування штрафних санкцій та неможливості формування податкового кредиту, але не для позивача.

Щодо посилань відповідача щодо ненадання під час перевірки договорів на придбання товарів у ТОВ "Аякс Матеріал", а також відсутність товарно- транспортних накладних суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлено, що у позивача вилучено первинні документи, внаслідок здійснення обшуку та спрямування таких документів до матеріалів кримінальної справи, тому надання вказаних документів до перевірки не було можливим у звязку з їх відсутністю.

Суд враховує, що позивачем первинні документи було відновлено первинні документи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Право заперечувати щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2015 року № К/800/27142/15.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що ФОП ОСОБА_5 завищено розмір витрат у 2015 році за результатами взаєморозрахунків з ТОВ "Аякс Матеріал".

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення від 10 квітня 2017 року № НОМЕР_3 по податку на доходу фізичних осіб у розмірі 733383,00грн., повідомлення-рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_5 щодо податку на доходу фізичних осіб в сумі 1020,00 грн., податкового повідомлення - рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_6 по податку додану вартість в сумі 142877,50 грн. та податкового повідомлення-рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_7 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість та їх скасування.

Суд зазначає, що на підставі висновків щодо завищення витрат в результаті порушень, визначених в розділі 2.2 акту перевірки, до позивача застосовано штрафну санкцію за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 4775, 48 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 5 Закону № 2464-VI передбачено, що обов'язки платників єдиного внеску виникають у осіб, зазначених в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - з початку провадження відповідної діяльності.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 2 статті 9 Закону № 2464-VI встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Суд зазначає, що донарахування єдиного соціального внеску здійснено у зв'язку із встановленням завищення витрат на суму 2472645,00 грн., а також заниження доходу на суму 488922,00 грн. Оскільки в ході розгляду справи суд дійшов висновку про не підтвердження заниження ФОП ОСОБА_5 суми чистого оподатковуваного доходу, тому і застосування штрафної санкції за своєчасно не нарахований єдиний внесок є неправомірним.

З огляду на викладене, рішення про застосування штрафної санкції № НОМЕР_4 податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 30.11.2016 р. № Ф-, якою зобов'язано за своєчасно не нарахований єдиний внесок є протиправним та підлягає скасуванню.

У розділі 2.2.5 акту перевірки описано, що перевіркою повноти відображення у звітності сум доходу, на які нараховується військовий збір, встановлено його заниження на суму 37089,7 грн.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Єдиною підставою для донарахування позивачеві зобов'язання за платежем військовий збір став висновок контролюючого органу про заниження платником оподатковуваного доходу за 2015 рік.

Зважаючи на те, що у ході судового розгляду справи суд дійшов висновку про невірність висновків в акті перевірки в частині заниження позивачем оподатковуваного доходу, податкове повідомлення-рішення від 10.04.2016 р. № 0, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 55634,55 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, в пункті 2.6.3 акту перевірки зазначається про заниження податку на додану вартість за 2015 рік на суму 114302,0 грн. та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2015 року на 380227, 0 грн.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 10 квітня 2017 року № НОМЕР_2, яким визначення грошове зобов'язання з військового збору в сумі 55634,55грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 10 квітня 2017 року № НОМЕР_3, яким визначено грошове зобовязання з податку на доходу фізичних осіб в сумі 733383,00 грн.;

- рішення від 10 квітня 2017 року № НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 4775,48грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-000081302 про сплату єдиного внеску в сумі 23877,41грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_5 про визначення грошового зобовязання з податку на доходу фізичних осіб в сумі 1020,00грн.

- податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_6 про визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 142877,50грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2017 року № НОМЕР_7 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 судові витрати в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 грудня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.2