Справа № 802/1563/17-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1563/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

06 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача: Третяка А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2017 року позивач - Державна служба геології та надр України звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ТОВ "Агрофірма "Ободівська" надано спеціальний дозвіл на користування надрами №4491 від 08.11.2007 року для видобування суглинків, придатних в якості сировини для виробництва цегли керамічної марки "125" на термін дванадцять років.

На підставі наказу Державної служби геології та надр України № 194 від 23.06.2016 року, направлення Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України №1125-14/06 від 16.09.2016 року посадовими особами департаменту здійснено виїзд за місцезнаходженням надрокористувача ТОВ "Агрофірма "Ободівська" з метою проведення перевірки надрокористувача.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 06-03/26/2016-53/п (190) від 21.09.2016 року (далі - акт перевірки) про недопущення до перевірки у зв'язку із викраденням документів для проведення перевірки, що є порушенням ст. ст. 10, 11 ЗУ №877, ст. 24 КМ №132/94, ПКМУ №615.

На підставі акта перевірки позивачем складено припис № 1175-14/06 від 26.09.2016 року про усунення у строк до 28.10.2016 року порушень вимог законодавства у сфері надрокористування.

16.12.2016 року Департаментом державного геологічного контролю сформовано подання № 1629-14/06 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4491 від 08.11.2007 року та 19.12.2016 року наказом Державної служби геології та надр України №489 зупинено дію вказаного дозволу через порушення п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою КМУ від 22.12.1994 року №865 та не усуненням такого (порушення).

07.03.2017 року наказом Державної служби геології та надр України №110 змінено підстави зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, зокрема, вказано наступні порушення ТОВ "Агрофірма "Ободівська": ст. 24 Кодексу України про надра, ст.11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою КМУ від 22.12.1994 року №865.

Листом від 22.03.2017 року №6458/13/14-17 Держгеонадра України повідомлено відповідача та запропоновано надати інформацію щодо усунення порушень, та у разі ненадання такої (інформації) вказано про розгляд питання щодо подальшої дії спеціального дозволу.

В подальшому, товариству направлено лист від 28.04.2017 року №9764/13/14-17 із проханням протягом 15 днів надати власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, який отриманий адресатом про що свідчить рекомендоване повідомлення, однак відповіді не дане звернення відповідачем не надано.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з вимогою про припинення права користування нардами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами згідно частини 2 статті 26 Кодексу України про надра.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що суб'єкт владних повноважень довів позовну вимогу, адже дозвільний орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру та факту здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення. Відповідач своєї незгоди щодо припинення права користування надрами не висловив, як позивачу так і суду, а також Припис №1175-14/06 від 26.09.2016 року не оскаржив і не виконав, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Правові і організаційні основи діяльності Державної служби геології та надр України визначено Кодексом України про надра, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V) та Положенням про Державну службу геології та надр України, затвердженому Указом Президента України від 06.04.2011 року № 391/2011.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 11 Закону № 877- V, суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведеного планового чи позапланового заходу.

Згідно з підпунктом 18 пункту 4 Положення про Державну службу геології та надр України Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.

Статтею 19 Кодексу України про надра, встановлено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.

Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов'язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.

Відсутність у підприємств, установ, організацій і громадян спеціального дозволу на користування надрами та належним чином оформлених усіх дозвільних документів не дає права здійснювати видобуток корисних копалин, які є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування.

Відповідно до статті 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Відповідно до ст.64 Кодексу України про надра, спори з питань користування надрами розглядаються органом державного геологічного контролю, органом державного гірничого нагляду, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, місцевими радами або судом у порядку, встановленому законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для зупинення користування надрами та, відповідно, звернення до суду стало невиконання припису, який винесено через недопущення перевіряючого до перевірки та не проведення державної експертизи і оцінки запасів корисних копалин, що є порушенням пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №865 від 22.12.1994 року (далі - Постанова № 865).

Так, питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (далі - Порядок №615), який також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Згідно пункту 27 Порядку №615, запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються ДКЗ у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, порядок і умови проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин визначає Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 22.12.1994 року.

Згідно пункту 8 Положення №615, відповідно до ступеня вивчення родовища корисних копалин державна експертиза може проводитися за матеріалами геолого-економічної оцінки:

- початково - оцінених ділянок надр;

- попередньо оцінених родовищ корисних копалин;

- родовищ корисних копалин, підготовлених до промислового освоєння;

- родовищ корисних копалин, що перебувають в експлуатації.

Матеріали, що містять геолого-економічну оцінку запасів корисних копалин, можуть подаватися ДКЗ відповідно на первинну, повторну та додаткову експертизу.

Повторна експертиза проводиться на родовищах, запаси корисних копалин яких уже затверджувалися ДКЗ раніше, але в результаті подальших геологорозвідувальних робіт, експлуатації чи зміни вимог стандартів їх кількість істотно змінилася (п.19 Положення №615).

Згідно пункту 25 Положення №615, повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості заявленого адміністративного позову, а тому він підлягає задоволенню, а право відповідача на користування надрами - припиненню.

Таким чином, у зв'язку з допущенням відповідачем порушень законодавства в сфері надрокористування, апеляційний суд вважає обґрунтованим застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді припинення користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу, виданого відповідачу на користування надрами № 4491 від 08.11.2007 року.

Вказана правова позиція також висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016 року справа №819/1318/15 (№К/800/4116/16).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 11 грудня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.