Справа № 808/6134/13-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2017 рокусправа № 808/6134/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року в адміністративній справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ», в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.03.2013 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у період з 13.02.2013 по 05.03.2013 посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правомірності нарахування ПАТ «Мотор Січ» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2012 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у грудні 2012 року, за результатами якої складено акт від 06.03.2013 № 110/25-2/14307794.

В ході перевірки відповідачем встановлено порушення: п. 198.3 ст. 198, п. п. 200.1, 200.3, абз. «а» п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, а саме, підприємством завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2012 року у розмірі 1133461 грн.; абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, пп. 4.6.7 п. 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.12.2011 за №1490/20228, внаслідок чого підприємством завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 податкової декларації за грудень 2012 року) у сумі 24891656 грн.; пп. 4.1 п. 4 розділу 5 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» № 1492, що призвело до завищення ПАТ «Мотор Січ» обсягу придбання товару, ввезеного із застосуванням звільнення від ПДВ (ряд. 12.3 декларації з ПДВ) на суму 6648 грн.

Так, податковим органом встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту грудня 2012 року включено 1133461,00 грн. ПДВ, який сплачено митним органам при ввезенні на митну територію України на безоплатній основі або за характером угоди « 84» запасних частин, комплектуючих (деталей та вузлів) до авіадвигунів в неробочому стані та деталей, датчиків, комплектуючих, станків, ввезених після здійснення ремонту або заміни відповідно до наданих вантажно-митних декларацій. Зменшення суми бюджетного відшкодування за результатами перевірки здійснено виходячи із того, що згідно із первинними документами контрагенти ПАТ «Мотор Січ» не виготовляли імпортований товар, відсутні угоди купівлі-продажу отриманої продукції, розрахунки по операціям не здійснювались, крім того, перевіркою не встановлено оприбуткування на склад товариства обладнання за вказаними ВМД. Отже, перевіркою зроблено висновок, що ввезене позивачем майно фактично є металобрухтом.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 25.03.2013 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 24891656 грн.; № НОМЕР_2 від 25.03.2013 про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 1133461 грн., в тому числі штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 566730,50 грн., які є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішення податкового органу, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Статтею 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в грудні 2012 року позивачем були ввезені і розмитнені товарно-матеріальні цінності в режимі «імпорт» та оформлено вантажні митні деклараціх типу ІМ-40, в яких у графі 24 «Характер угоди» зазначено код « 84-інші випадки», який згідно з наказом Державної митної служби України № 1048 від 12.12.2007 «Про затвердження Порядку ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій», - не передбачає розрахунки за товар.

Наданими до матеріалів справи ВМД доводиться, відповідачем не заперечується, що позивачем з метою виконання умов зовнішньоекономічних контрактів було імпортовано товарно-матеріальні цінності та сплачено митному органові ПДВ на суму 1133641 грн. під час розмитнення запасних частин до авіаційних двигунів, знятих під час ремонту, що проводився за межами митної території України шляхом заміни відповідних запасних частин, які після його завершення надійшли у власність позивача в обмін на нові, які надійшли у власність нерезидента, а також при ввезенні товару в зв'язку з виконанням контрагентом-нерезидентом своїх контрактних зобов'язань з поставки товару на заміну раніше поставлених позивачу дефектних товарів, тощо.

Відповідно до ст. 70 Митного кодексу України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу.

Згідно із ч.1 ст. 81 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

В наданих ВМД вказано тип угоди - 84 «інше», який означає відсутність розрахунків з постачальником у зв'язку з поверненням раніше вивезених матеріальних цінностей або з заміною одних матеріальних цінностей на інші згідно з вищевказаним Порядком № 1048, що і було зроблено позивачем (заміна під час ремонту пошкоджених деталей) на підставі рекламаційних актів.

З огляду на викладені обставини та норми чинно кого законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про оформлення позивачем ВМД у зв'язку з реалізацією останнім господарської діяльності: виконання гарантійних зобов'язань, вартість яких включено до вартості виробу, щодо якого надається гарантія; виконання нерезидентом гарантійних зобов'язань з приводу обміну придбаного позивачем бракованого товару за наслідками застосування рекламаційно-претензійної роботи; виконання нерезидентом робіт (послуг) з усунення недоліків раніше поставленого позивачу майна, а також робіт з ремонту та модернізації майна; виконання нерезидентом додаткової поставки товару.

Таким чином, позивачем доведено, матеріалами справи підтверджується, що останнім виконані умови відображення податкового кредиту: підтверджено зв'язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та факт сплати ПДВ, а тому податок, сплачений під час митного оформлення товару, правомірно віднесений позивачем до склад податкового кредиту.

При цьому Податковий кодекс України не пов'язує виникнення права на податковий кредит з фактом здійснення розрахунків з постачальником товару.

Крім того, виконання гарантійних зобов'язань згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту включено до вартості виробу, щодо якого надається гарантія, а тому операції, які були предметом перевірки, не можна вважатися безоплатними.

Також не є обґрунтованими та доведеними висновки податкового органу, що ввезений позивачем товар фактично є металобрухтом, адже відповідно до ст. 1 Закону України «Про металобрухт» металобрухт - це непридатний для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність, внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Матеріалами справи підтверджується, що запасні частини були імпортовані в період виконання гарантійних зобов'язань за зовнішньоекономічним контрактом, в подальшому оприбутковані та використані позивачем у власній господарській діяльності. При здійсненні митного контролю посадовими особами Запорізької митниці здійснювалась перевірка правильності класифікації та кодування товарів, вказані ТМЦ не були віднесені до металобрухту.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення від 25.03.2013 № НОМЕР_2 носить протиправний характер та підлягає скасуванню.

Щодо доводів відповідача про завищення позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у зв'язку із невідображенням в податковій декларації результатів попередніх перевірок, судом встановлено, що правомірність включення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту розглядалися судом і окремих адміністративних справах.

Так, в адміністративній справі № 2а-0870/10946/11, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, зокрема: № НОМЕР_3, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2011 року на суму 3617603,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1,00 грн.; № НОМЕР_4, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ за лютий 2011 року на суму 106219,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1,00 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2016 в адміністративній справі № 808/5413/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_5, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2012 року на суму 608335,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 304167,50 грн.; № НОМЕР_6, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ за листопад 2012 року на суму 26830008,00 грн.

Вищезазначеними рішеннями суду підтверджено протиправність зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість та зменшення суми бюджетного відшкодування за попередні періоди, а тому вказані обставини не підлягають додатковому доказуванню в силу приписів ст. 72 КАС України.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 25.03.2013 було прийнято відповідачем на підставі раніше винесених податкових повідомлень-рішень, які скасовані в судовому порядку, останнє також підлягає скасуванню як неправомірне.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року в адміністративній справі № 808/6134/13-а - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 11 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров