Справа № 344/3879/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10526/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франків-ської області від 04 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 344/3879/17 за позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську (далі УПП в м. Івано-Франківську) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із зазначеним позовом та просив скасувати постанову серії АР № 828143 від 15 лютого 2017 року, якою його притягнуто до відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), чим порушено пункт 8.4 (в) Правил дорожнього руху України, через те, що він не помітив вказаний знак, оскільки він встановлений в такий спосіб, що унеможливлює його огляд під час руху по кільці на вул. Федьковича в м. Івано-Франківську.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи і порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тими ж аргументами і обставинами, що й вимоги позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8.4 в) ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

У пункті 33 ПДР пп.3.34 міститься заборонний дорожній знак «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, зокрема, що порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом, 15 лютого 2017 року близько 15 години 40 хвилин на вулиці Федьковича, в м. Івано-Франківську позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив пункт 8.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

У звязку із зазначеним постановою інспектора поліції ОСОБА_3 від 15.02.2017 р. серії АР № 828143 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн.

17.02.2017 ОСОБА_2 звернувся із заявою до начальника УПП в м.Івано-Фран-ківську ОСОБА_4 про скасування адміністративного стягнення, зазначеного в протоколі, та отримав відповідь від 28.02.2017 за № В-178/41/20/01-2017, якою його повідомлено, що постанова серії АР № 828143 від 15.02.2017 у справі про адміністративне правопорушення про накладення відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 255 грн відповідно до частини першої статті 122 КУпАП відповідає вимогам чинного законодавства та направлено йому копію зазначеної постанови.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

З пояснень позивача видно, що 15.02.2017 керуючи автомобілем по вул. Федьковича у м.Івано-Франківську він здійснив тимчасову зупинку в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), через те, що вказаний знак був встановлений в такий спосіб, що унеможливлює його огляд під час руху по кільці на вул. Федьковича, тому підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не було.

Проте, з наявної у справі фотофіксації та викопіювань дорожньої обстановки і знаків видно, що позивач здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), який розташовувався паралельно проїзній частині вулиці Федьковича у м.Івано-Франківську, у напрямку від заїзду у кишеню (де і була здійснена зупинка) для розвороту маршрутних транспортних засобів до виїзду на дорогу.

Також, встановлено, що знак чітко видно, у разі руху по встановленому напрямку по вул. Федьковича.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач порушив ПДР і постанова щодо нього була прийнята правомірно.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 344/3879/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7

Ухвала в повному обсязі складена 14 грудня 2017 року.