Справа № 815/4766/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4766/17
У Х В А Л А
12 грудня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу № 1577 від 24.07.2017р. в частині, зобов`язання виплатити премію, стягнення моральної шкоди у розмірі 8000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу № 1577 від 24.07.2017р. в частині, зобов`язання виплатити премію, стягнення моральної шкоди у розмірі 8000,00 грн.

Разом з адміністративним позовом подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом, в обґрунтування якої зазначено, що позивач, не маючи юридичної освіти та не знаючи усіх вимог процесуального законодавства спочатку звернувся з позовом про оскарження наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 24.07.2017 року «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_2 зі зброєю» до Волновахського районного суду Донецької області, однак ухвалою суду від 31.08.2017р. провадження у справі було закрито та роз`яснено позивачу про право на звернення з відповідним позовом до адміністративного суду в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.17 КАС України. Посилаючись на зазначені обставини та додаючи ухвалу Волновахського районного суду Донецької області від 31.08.2017р. у справі № 221/4417/17, позивач просив поновити строк звернення до адміністративного суду.

Сторони до судового засідання 11.12.2017р. не з`явились, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно. В прохальній частині адміністративного позову міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у зв`язку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, наведені в обґрунтування заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, суд вважає, що слід визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, з огляду на наступне.

Виходячи з принципу рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п. 3 ч.1 ст. 7 КАС України), правила ст. 99 КАС України поширюються і на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно матеріалів справи, адміністративний позов надійшов до суду 14.09.2017 р. (вхід. № 4764/17).

Судом встановлено, 24.07.2017р. командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 1577 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини зі зброєю солдатом ОСОБА_2 », відповідно до п.3 якого за недостатнє виконання своїх службових обов`язків щодо допущення пияцтва, самовільного залишення частини або місця служби серед підлеглого особового складу, порушення вимог статей 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командиру 2 механізованої бригади капітану ОСОБА_1 оголошено попередження про повну службову невідповідність (а.с. 7-14).

Позивач, не погодившись з правомірністю вказаного рішення відповідача суб`єкта владних повноважень, звернувся до Волновахського районного суду Донецької області з метою його оскарження. Ухвалою від 31.08.2017р. у справі № 221/4417/17 провадження у справі було закрито та роз`яснено позивачу про право на звернення з відповідним позовом до адміністративного суду в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, оцінюючи надані учасниками докази в їх сукупності, суд вважає поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У відповідності з ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" (22277/93, 27 червня 2000р. §59), правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Також суд звертає увагу на практику ЄСПЛ, засновану на принципах Європейської конвенції з прав людини, що узгоджується із приписами ст. 19 Конституції України, яка встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тобто забезпечувати відповідні гарантії проти свавільного порушення прав, свобод та інтересів юридичних та фізичних осіб.

Позитивні зобов`язання сформульовані Європейським судом під час застосування окремих статей Конвенції, зміст яких визначає усталена судова практика ЄСПЛ.

Основною характеристикою позитивних зобов`язань держави виступає те, що по суті вони вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини, а точніше - вжити прийнятних (розумних) та належних засобів для захисту цих прав.

Було встановлено, що такі обов`язки можуть виникати на підставі безпосереднього застосування статей 2-6, 8, 10, 11, 13 Конвенції, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Сучасна тенденція спрямована на визнання Судом позитивних обов`язків держави під час захисту майже усього переліку конвенційних прав і свобод.

Однією з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право випливає з ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 55 Конституції України. Таке право забезпечує можливість особи відстоювати свої права у будь-якій життєвій ситуації, зокрема, пов`язаній з незаконними діями (бездіяльністю) органів державної влади.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд звертає увагу також на той факт, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У статті 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи встановлені обставини, з метою забезпечення реалізації права позивача на судовий захист, суд дійшов висновку, що доводи позивача про причини пропуску строку заслуговують на увагу та підтверджуються документально, в зв`язку з чим суд вважає, що слід визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Керуючись, ст.ст.99, 100, 102, 128, 155, 160 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу № 1577 від 24.07.2017р. в частині, зобов`язання виплатити премію, стягнення моральної шкоди у розмірі 8000,00 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.П. Самойлюк