Справа № 810/2346/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року № 810/2346/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, ГУ ДФС у Київській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, вимоги, податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (далі Відповідач 1) та Головного управління ДФС у Київській області (далі Відповідач 2), у якому, з урахуванням зміни позовних вимог, прость суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Відповідача 1 від 28.11.2016 № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки»;

визнати протиправними дії Відповідача 1 щодо проведення планової виїзної документальної перевірки, призначеної на підставі наказу від 28.11.2016 № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», за адресою: м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, за результатами якої складено акт перевірки від 05.01.2017 № 6/13-02/НОМЕР_1;

визнати протиправними дії Відповідача 1 щодо складання акту перевірки від 05.01.2017 №6/13-02/НОМЕР_1;

визнати протиправною та скасувати вимогу Відповідача 1 від 05.01.2017 №Ф- про сплату боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообовязкове соціальне страхування;

визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача 2 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2017 №;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Відповідача 2 від 27.02.2017 №, №, №, №, №.

На обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що Відповідачем 1 порушено норми Податкового кодексу України щодо призначення та проведення перевірки, мети перевірки не досягнуто, а також органом державної влади складено акт перевірки з перевищенням повноважень, і як наслідок, на думку позивача, рішення Відповідача 1 та Відповідача 2 є незаконними та підлягають скасуванню.

Представник позивача надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідачів проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вказував на те, що перевірку проведено у порядок та спосіб, визначений законом.

На підставі ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 13.01.2001, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця 09.11.2006 року, 2 004875 та як платник податків, зборів та обов'язкових платежів перебуває на податковому обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є лісопильне та стругальне виробництво.

На підставі наказу Відповідача 1 від 28.11.2016 № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки» призначено провести планову виїзну документальну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

Зазначена виїзна перевірка позивача проводилася у приміщенні Відповідача 1 за адресою: м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, на що посадовими особами контролюючого органу від позивача отримано згоду.

За результатами перевірки позивача Відповідачем 1 складено акт від 05.01.2017 №6/13-02/НОМЕР_1, висновками якого встановлені наступні порушення податкового законодавства:

- п. 177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого знижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2014-2015 рр. на загальну суму 507619,00 грн.

- п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, ненадання до перевірки книги обліку доходів і витрат.

- абз. «б» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України не подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 1-3 кв. 2014 та 2-4 кв. 2015 років.

- п. 1 ч.1 ст. 7, п.1, п.2, п.5 ст. 9 Закону України від 08 липня 2010 року

№ 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у результаті чого заниженого єдиний внесок за 2014-2015 на загальну суму 165849,00 грн.

- пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, у результаті чого перевіркою встановлено заниження суми військового збору з заниженого оподаткованого доходу від здійснення господарської діяльності на суму 21189,00 грн. та заробітної плати найманих працівників у сумі 320 грн.

На підставі акту перевірки від 05.01.2017 Відповідачем 1 прийнято вимогу від 05.01.2017 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску на загальнообовязкове соціальне страхування на загальну суму 165 849,26 грн.

Позивач, не погоджуючись з висновками акту перевірки, подав до Відповідача 2 заперечення від 14.02.2017 вх. 1138/ФОП на даний акт.

Відповідач 2 листом від 23.02.2017 №447/ФОП/10-36-13-02 залишив без змін висновки акту перевірки та прийняв податкові повідомлення-рішення від 27.02.2017:

- №, яким визначив зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у сумі 507 618,94 грн., №, яким застосовано штрафні санкції за платежем з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у розмірі 254 829, 47 грн.;

- №, яким визначено суму зобов'язань з військового збору у розмірі 21 188,58 грн.; №, яким застосовано штрафні санкції за порушення п. 177.2 ПК України на суму 10 594,29 грн.;

- №, яким визначено зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 320 грн. та застосовано санкції у розмірі 227 грн.;

рішення від 27.02.2017 № НОМЕР_2 про застосування санкцій за своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 0 грн. та застосовано санкції у розмірі

24 699,73 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та рішенням від 27.02.2017, позивач оскаржив їх до ДФС України (скарга від 03.04.2017 №030417 (вх. ДФС №2108/ФОП від 05.04.2017).

ДФС України рішенням про результати розгляду скарги від 28.04.2017 №5965/В/99-99-11-02-02-25 скасувала рішення Відповідача 2 від 27.02.2017 № НОМЕР_2 та частково задовольнила скаргу позивача, в іншій частині скаргу залишено без задоволення.

У звязку з цим Відповідачем 2 винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2017 № на таку ж суму, як і у відкликаному рішення.

Вважаючи дії та рішення органів ДФС протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про оскарження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Положеннями п.75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Згідно з п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Як встановлено з матеріалів справи, Відповідачем 1 на підставі наказу від 28.11.2016 № 587 призначено провести планову виїзну документальну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

Із змісту наказу про проведення перевірки слідує, що підпис виконуючого обовязків керівника органу державної фіскальної служби на наказі скріплено відтиском для «наказів», а не печаткою контролюючого органу. Відтиск для «наказів» не містить ні ідентифікаційного коду субєкта владних повноважень, ні гербу держави, а тому не може прирівнюватися до печатки контролюючого органу. Наказ на перевірку, скріплений печаткою, має юридичну силу, а наказ на перевірку, який не скріплений печаткою контролюючого органу, в силу ст. 81 ПК України є недійним.

Також судом встановлено, що наказ на проведення перевірки Відповідачем 1 прийнято всупереч дії мораторію.

Як слідує з матеріалів справи, Позивач отримав дохід менше 20 млн. грн. за попередні календарні роки, а саме: у 2013 році 2 835 002 грн.; у 2014 році 1 426 827 грн., а у 2015 році 2 025 836 грн.

Положеннями п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється, зокрема, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування ПДВ.

Судом встановлено, що позивач будь-яких заяв щодо проведення перевірки не подавав.

Також матеріали справи не містять доказів того, що перевірку проведено згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, на позивача дія мораторію не поширювалася виключно у частині нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування ПДВ, з чим погоджується і Відповідач 1 у акті перевірки.

Водночас, з матеріалів справи слідує, що Відповідачем 1 з порушенням вищевказаних положень законодавства прийнято наказ про проведення перевірки всієї господарської діяльності позивача щодо правомірності нарахування та сплати всіх податків. У результаті прийняття незаконного наказу про проведення перевірки порушено права позивача та всупереч дії мораторію нараховано військовий збір.

Отже, мораторій поширюється на усі види перевірок, правом на проведення яких наділені контролюючі органи відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України - камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, незалежно від підстав і порядку їх призначення та проведення.

За таких обставин, в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої, суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення (у тому числі інші рішення) є теж протиправними та підлягають скасуванню.

Аналогічних висновків у своїх рішеннях дійшов Вищий адміністративний суд України, наприклад: ухвала від 22.06.2016 №К/800/53023/15, ухвала від 21.03.2017 №К/800/39958/15, ухвала від 23.05.2017 №К/800/23371/16. Також таку позицію висловлює і Верховний Суд України у постановах від 27.01.2015 №21-425а14 та від 09.02.2016 №21-5864а15.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 1 січня 2017 року (за виключення окремих статей) набрав чинності Закон України від 21.12.2016 №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі Закон №1797-VIII), яким внесено зміни до Податкового кодексу України, що стосуються контрольно-перевірочної роботи.

Пунктом 8 розділу І Закону №1797-VIII доповнено Податковий кодекс України статтею 19-3 та викладено в новій редакції п.п.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1, якими визначено перелік функцій державних податкових інспекцій, а функцію контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

Стаття 19-3 Податкового кодексу України визначає виключну компетенцію державних податкових інспекцій, якою, зокрема, є Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, а саме: Державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Підпунктом 19-1.1.1 пункту 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

У свою чергу, ДФС України своїм листом від 17.01.2017 №1005/7/99-99-14-03-03-17, адресованим Головним управлінням ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС, повідомила, що з 01.01.2017 організацію та проведення документальних і фактичних перевірок може бути здійснено (в т.ч. видано наказ про проведення, оформлено направлення (посвідчення), складено акт (довідку) та податкові повідомлення-рішення, вимоги (рішення) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за їх результатами) лише зазначеними вище органами.

За таких обставин суд вважає, що посадові особи Відповідача 1 не мали повноважень після 01.01.2017 складати акт перевірки відносно позивача та виносити йому вимогу від 05.01.2017 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску на загальнообовязкове соціальне страхування.

Та обставина, що наказ на проведення перевірки було видано Відповідачем 1 до 01.01.2017, не дає підстави перевіряючим оформляти акт перевірки чи здійснювати будь-які заходи контрольно-перевірочного характеру після 01.01.2017, адже такі дії здійснені всупереч положенням закону.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 р. за 607/23139) затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами (далі Порядок).

Згідно з п.1.4 Порядку акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

У п.п. 2.3.2.2 Порядку вказано, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акту письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акту відображається в акті документальної перевірки.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному випадку через проведення виїзної перевірки у приміщенні контролюючого органу мети перевірки не досягнуто, порушено право платника податків бути присутнім під час перевірки, і це призвело до невиконання платником податків обовязку надати у повному обсязі всі документи та/або пояснення, повязаних з предметом перевірки. Службовими особами податкового органу були допущені порушення, внаслідок яких порушено права позивача, оскільки фактичне не дослідження перевіряючими первинної господарської документації позивача та наявності у нього основних засобів призвело до складання необґрунтованого акту перевірки та, як наслідок, прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень. При цьому Відповідачами не надано суду належних доказів щодо відмови позивача надати первинні документи чи письмові пояснення щодо встановлених порушень. Оформлення акту перевірки із численними неточностями є також неприпустимим, оскільки суб'єкт владних повноважень зобов'язаний чітко та вірно відображати у ньому всю наявну інформацію.

Суд вважає, що у даному випадку Акт перевірки не є належним носієм доказової інформації, оскільки складений некомпетентним органом з численними неточностями і, відповідно не може слугувати законною підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (рішень та вимог).

У разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкових повідомлень-рішення чи інших рішень; у такому випадку висновки акту перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень.

Аналогічної думки притримується Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 05.12.2006 №21-527во06.

Окрім того, судом встановлено, що до позивача при визначенні зобовязань податковими повідомленнями-рішеннями безпідставно застосовано штрафні санкції у розмірі 50 відсотків згідно з абз. 2 п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України за повторне нарахування контролюючим органом суми податкових зобов'язань протягом 1095 днів.

Підтвердженням вказаного є те, що нарахування зобовязань Позивачу на підставі акту перевірки від 07.07.2014 №335/17-3/НОМЕР_1 визнано у судовому порядку безпідставним та протиправним згідно рішення суду апеляційної інстанції від 31.03.2015 у справі №810/6064/14.

За наведених вище обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення ГУ ДФС України у Київській області, а також вимога Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області є протиправним і підлягають скасуванню.

Згідно положень частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 12 800,00 грн. згідно платіжного доручення №1 від 03.07.2017.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 12 800,00 грн. підлягають стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів відповідно до положень статті 94 КАС України.

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 28.11.2016 № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки».

Визнати протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо проведення планової виїзної документальної перевірки, призначеної на підставі наказу від 28.11.2016 № 587 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», за адресою: м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, за результатами якої складено акт перевірки від 05.01.2017 №6/13-02/НОМЕР_1.

Визнати протиправними дії Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо складання акту перевірки від 05.01.2017 №6/13-02/НОМЕР_1.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 05.01.2017 №Ф- про сплату боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообовязкове соціальне страхування.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.05.2017 №.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 27.02.2017 №, №, №, №, №.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати у сумі 6 400 (шість тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати у сумі 6 400 (шість тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.