Справа № 703/2552/17
Суддя: Прилуцький В. О.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/2552/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

при секретарі Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1, про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

встановив:

Смілянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі в тексті Смілянське УПФУ) звернулось до суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі в тексті управління ДВС), третя особа: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1, про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 січня 2017 року державний виконавець управління ДВС виніс постанову про стягнення з УПФУ 104 грн. 42 коп. витрат виконавчого провадження під час примусового виконання виконавчого листа № 2-а/703/121/16, виданого 15 листопада 2016 року Смілянським міськрайонним судом, про стягнення з УПФУ судового збору на користь ОСОБА_2

1 серпня 2017 року на виконання цієї постанови державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчих витрат.

Смілянське УПФУ вважає цю постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час її винесення було порушено встановлений порядок виконання рішення та вчинення виконавчих дій, а також не дотримано порядок та строки направлення виконавчих документів.

В судове засідання сторони та третя особа не зявились, в направлених до суду заявах просили розглядати справу у відсутності представників сторін та третьої особи.

В направлених до суду запереченнях відповідач позов не визнав та зазначив, що під час винесення оскаржуваної постанови процедура та порядок її винесення порушені не були, а порушення строків вчинення виконавчих дій чи прийняття рішень не є підставою для скасування такого рішення чи дії. Вважає, що позивачем вибрано не вірний спосіб захисту свого права.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові належить відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 та 3 статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно з наданою позивачем копією постанови, 23 січня 2017 року головним державним виконавцем управління ДВС ОСОБА_3 було закрито виконавче провадження № 52918075 про примусове виконання виконавчого листа № 2-а/703/121/16, виданого 15 листопада 2016 року Смілянським міськрайонним судом, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Смілянського УПФУ на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору у звязку з його повним фактичним виконанням.

Цього ж дня державний виконавець Вельган О.В. винесла постанову у ВП № 52918075 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 104 грн. 42 коп., які складаються з паперу у кількості 32 листів загальною вартістю 4,80 грн., канцелярських товарів у кількості 1 шт. - 0,74 грн., поштових витрат у вигляді конвертів маркованих у кількості 6 шт. загальною вартістю 16,50 грн., рекомендованих листів без повідомлення у кількості 3 шт. вартістю 18 грн., тонеру для принтерів у кількості 32 шт. загальною вартістю 3,20 грн., заправки картриджу вартістю 3,84 грн., обслуговування компютерної техніки вартістю 6,34 грн., витрати по користуванню ЄДРВП 1 - 51,00 грн.

Згідно з копією виконавчого провадження, ця постанова була направлена на адресу позивача 31 липня 2017 року.

1 серпня 2017 року державний виконавець управління ДВС ОСОБА_1 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 54407713 на виконання постанови цього органу № 52918075 від 23 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 42 Закону №1404-VIII витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За нормами ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження є виконавчими документами.

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432 (надалі - Інструкція), у разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Державний виконавець зобовязаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Судом встановлено, що відповідачем дійсно ці строки дотримані не були. Постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження була направлена позивачу з порушенням визначеного законом строку. Виконавче провадження на виконання цієї постанови також було відкрите з порушенням строку.

Однак, згідно з ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною і такою, що підлягає скасуванню лише з двох підстав: порушення встановленого порядку виконання рішення та вчинення виконавчих дій, а також порушення строків вчинення цих дій чи прийняття рішень.

В той же час, жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем був порушений порядок виконання рішення чи вчинення дій під час винесення оскаржуваної постанови, суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

В своїй позовній заяві позивач не ставить вимоги щодо скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Оскільки ця постанова чинна, принаймні іншого суду не надано, вона підлягає виконанню, а постанова про відкриття виконавчого провадження лише фіксує початок такого виконання і її скасування не забезпечить належного захисту прав позивача.

Суд звертає увагу, що скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження є наслідком закінчення виконавчого провадження з її виконання на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, а тому у цій частині позовних вимог позивачем обрано невірний спосіб захисту права.

Не підлягають до задоволення і вимоги позивача про визнання неправомірними дій державного виконавця в частині винесення оскаржуваної постанови, оскільки винесення постанов про відкриття виконавчого провадження відноситься до компетенції державного виконавця і при їх винесенні державний виконавець діяв в спосіб і в межах своїх повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 11, 18, 72, 158-163, 181 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити Смілянському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Черкаської області в адміністративному позові до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1, про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через міськрайонний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги особою, яка її подасть, одночасно має бути надіслана в Київський апеляційний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не буде скасовано.

Головуючий: В. О. Прилуцький