Справа № 334/4750/17
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.11.2017
Справа № 334/4750/17
Провадження № 2-а/334/457/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Алєйніковій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовано тим, що позивач до 2016 року перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Після призначення пенсії за вислугу років він продовжував працювати.

Досягнувши пенсійного віку, передбаченого Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058, 29 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою встановленої форми про призначення йому пенсії за віком.

З 19 жовтня 2016 року позивачу було призначено пенсію за віком, яку було розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року у справі №334/7549/16-а було задоволено позов ОСОБА_1 та зобовязано відповідача здійснити перерахунок та призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 19.10.2016 року.

22 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

ОСОБА_2 обєднаного УПФУ м. Запоріжжя від 3.07.2017 року №169/О-9 відмовлено у підвищені пенсії, оскільки позивач не має права на це тому, що до призначення пенсії за віком йому виплачувалася пенсія за вислугою років.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 13 %, починаючи з 19.10.2016 року, стягнути з відповідача судові витрати 640 грн. та витрати на правову допомогу 1500 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву щодо слухання справи за його відсутності, підтримав позов.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення, в яких зазначив, що дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відповідають чинному законодавству України. Пенсія позивачу згідно з постановою суду від 12.01.2017 року призначена з 19.10.2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачу було призначена пенсія за віком за рішенням суду після досягнення 60 років. Згідно з трудової книжки позивача та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж у позивача з 1.01.2012 року відсутній, тому підвищення розміру пенсії в порядку ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» неможливо. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Наданими позивачем документами встановлено, що позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Після призначення пенсії позивач продовжив працювати.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2017 р. позов задоволено, відповідача зобов'язано перерахувати позивачеві пенсію за віком з 19 жовтня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

22 червня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи.

Листом від 3.07.2017 року №169/О-9 відповідач відмовив позивачеві у перерахунку пенсії з вказаних підстав, оскільки до призначення пенсії за віком йому виплачувалась пенсія за вислугу років. Окрім того, позивач після призначення пенсії за віком не працював.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

В судовому засіданні встановлено, що позивач отримав право на пенсію за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 60-річного віку. Оскільки із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся після того, як минуло 26 місяців, отже він мав право на підвищенням розміру пенсії, передбачене ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проте за умови наявності страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу та копії трудової книжки позивач має страховий стаж лише до 26.12.2012 року. Відомості про наявність страхового стажу після досягнення позивачем 60-річного віку в суді відсутні.

Оскільки розмір підвищення пенсії в порядку ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обчислюється з урахуванням кожного повного місяця страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію, то відсутність страхового стажу в позивача після досягнення 60 років є підставою для відмови в задоволенню позовних вимог.

З наведених вище підстав суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у перерахуванні і виплаті позивачеві пенсії за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є правомірними.

У відповідності зі ст. 94 КАС України позовні вимоги в частині стягнення судових витрат не підлягають задоволенню. Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя О.М. Гнатюк