Справа № 806/2749/17
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Житомир справа № 806/2749/17

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черноліхова С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання повторно розглянути клопотання та прийняти рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного розгляду його клопотання від 04 вересня 2017 року;

- зобов'язати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути його клопотання від 04 вересня 2017 року та прийняти рішення згідно вимогам ст.123 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 вересня 2017 року звернувся із клопотанням до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 90 га яка знаходиться за межами населених пунктів Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років, але відповідачем було відмовлено у наданні даного дозволу. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача також подав до суду клопотання, в якому просив справу розглянути у порядку письмового провадження. Згідно поданих заперечень, у задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що вимога постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, якою затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі - Стратегія) стосується усіх органів виконавчої влади, які здійснюють державне управління землями сільськогосподарського призначення державної власності та усіх землекористувачів таких земель. Вважає, надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування передбачає у подальшому укладання договору оренди землі, а тому, включення даної земельної ділянки до переліку таких, права на яку можуть бути продані на земельних торгах є обов'язковою умовою.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням від 04.09.2017 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 90 га з земель резерву та запасу розташованих за межами населених пунктів Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, на підставі ч. 4 ст. 122, ч. 3 ст. 134, ст. 123, ст. 34 Земельного кодексу України. Додатками до клопотання вказано: доручення, графічні матеріали (а.с.7).

За результатами розгляду даного клопотання, відповідач листом від 29.09.2017 року №Г-13251/0-10842/6-17 запропонував ОСОБА_1 звернутися до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру в Житомирській області з клопотанням про включення даної земельної ділянки до переліку таких, права на яку можуть бути продані на земельних торгах, відповідно вимог Стратегії (а.с.8).

Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду із даним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України, який визначає основний зміст практично всіх інститутів земельного права.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби, відповідно до ч.1 ст. 34 Земельного кодексу України.

Частиною другою статті 22 Земельного кодексу України встановлено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У відповідності до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Приписами частини другої статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено абзацом першим частини третьої згаданої статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, 04.09.2017 року позивачем до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області було подано клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, відповідної форми, змісту та додатками, тобто з вичерпним переліком документів передбачених вимогами Земельного кодексу України, таким чином, ОСОБА_1 було дотримано вимоги ч.2 ст.123 Земельного кодексу України.

Разом з тим, за результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 90 га з земель резерву та запасу розташованих за межами населених пунктів Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років.

Відповідач мотивував свою відмову тим, що постановою КМУ №413 від 07.06.2017 передбачено, що у разі надходження заявок на отримання земельних ділянок для сінокосіння, випасання худоби, городництва передача в оренду таких земельних ділянок здійснюється виключно за результатами земельних торгів.

Суд зазначає, що постанова КМУ №413 від 07.06.2017 "Про деякі питання удосконалення в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними", на яку посилається ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області, не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності у користування громадянам, а лише затверджує стратегію (план діяльності на певний період - прим.суду) удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Отже, відповідач відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, посилаючись на Постанову КМУ № 413 від 07.06.2017, діяв всупереч наданим Земельним кодексом України повноваженням.

Тоді як, відповідно до ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Враховуючи зазначене, твердження позивача про визнання дій ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області протиправними підлягає задоволенню.

Щодо зобов'язання ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання від 04 вересня 2017 року та прийняти рішення згідно вимогам ст.123 Земельного кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги наведене, а також з метою повного захисту прав позивача, клопотання якого уповноваженим органом розглянуто без дотримання вимог Земельного кодексу України, суд вважає за необхідне зобовязати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання позивача від 04.09.2017 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 90,00 га. з земель резерву та запасу розташованих за межами населених пунктів Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем належним чином доведено, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, а відповідачем не спростовано протиправність дій щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 04 вересня 2017 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 128, 163-167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 04.09.2017 щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 90 га. з земель резерву та запасу розташованих за межами населених пунктів Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років.

Зобов'язати ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04 вересня 2017 року у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Черноліхов