Справа № 825/1933/17
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Чернігів Справа № 825/1933/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,
за участі секретаря Федорок К.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Акуленка В.М.,
та представника відповідача Мірошниченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

В С Т А Н О В И В:
28.11.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини (далі відповідач) та просить визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 № 460 «Про підсумки проведення перевірки комплектності автомобільної техніки та шляхової документації в медичній роті» про притягнення майора ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності на суму 15 811,08 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що оскаржуваний пункт наказу є неправомірним та таким, що порушує його права та інтереси, оскільки по факту нестачі автомобільної техніки розслідування на підставі Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 № 82 (далі - Інструкція) та Постанови Верховної ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» (далі - Положення) не проводилось. Також, автомобілі УАЗ-3962 та ГАЗ-21171, які надійшли до військової частини НОМЕР_1 з народного господарства під час проведення заходів мобілізації в 2014 році по актам технічного стану командиру медичної роти передані не були.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити та зазначив, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 № 460 «Про підсумки проведення перевірки комплектності автомобільної техніки та шляхової документації в медичній роті» був прийнятий за результатами перевірки комісією комплектності автомобільної техніки медичної роти та вірності оформлення дорожніх листів в медичній роті у відповідності до вимог Положення, пунктом 13 якого передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, зокрема, у разі: недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом. За висновками ревізії (перевірки),інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми. Оскільки комісійною перевіркою військової частини НОМЕР_1 було встановлено, що винними діями у формі службової бездіяльності позивача було нанесені державі збитки в особі військової частини НОМЕР_1 , які виникли внаслідок втрати запчастин до вказаної автомобільної техніки, яка рахується за позивачем, який проходив службу на посаді командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 , то командиром військової частини НОМЕР_1 правомірно у відповідності до Інструкції та Положення видано оскаржуваний наказ, яким позивача притягнуто до матеріальної відповідальності.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач у період з 21.01.2005 по 24.10.2017 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира медичної роти, що підтверджується довідкою від 05.12.2017 № 4035 (а.с.37).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2017 № 421 комісією військової частини НОМЕР_1 в період з 18.09.2017 по 20.09.2017 здійснено перевірку комплектності автомобільної техніки та ведення шляхової документації в медичній роті (а.с.9-10).
Під час встановлення фактичної комплектації автомобільної техніки медичної роти, виявлено відсутність комплектуючих до автомобілів УАЗ-3962 та ГАЗ-21171 на загальну суму 15811,08 грн, розмір якої підтверджується довідкою-розрахунком № 296/104 (а.с.14).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 № 460 «Про підсумки проведення перевірки комплектності автомобільної техніки та шляхової документації в медичній роті», а саме: пунктом 3 визначено: начальнику фінансово-економічної служби помічнику командира частини суму нестачі у розмірі 15811,08 грн занести до книги грошових стягнень та нарахувань на командира медичної роти майора медичної служби ОСОБА_1 (а.с.7-8).
Підстави, порядок визначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення, визначає Інструкція.
Пунктом 1.2 Інструкції передбачено, що службове розслідування проводиться, зокрема, у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду.
Відповідно до пункту 17 Положення у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.
Матеріальна відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі визначена вимогами Положення, пунктом 2 якого передбачено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Проведеною перевіркою не встановлено втрати майна, що сталася з вини позивача шляхом розкрадання, пошкодження, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності.
Тобто оскаржуваним наказом не встановлено, що саме з вини позивача відбулася нестача майна на суму 15811,08 грн.
Також відповідачем не надано будь-яких доказів відбирання у позивача письмових пояснень з приводу службового розслідування.
Відповідно до акту № 298/28 технічного стану від 06.10.2017 автомобіль УАЗ 3962 за своїм технічним станом належить до 5 категорії, до подальшої експлуатації непридатний (а.с.25-26).
Згідно акту № 298/30 технічного стану від 06.10.2017 автомобіль ГАЗ 21171 технічно не справний та потребує капітального ремонту (а.с.27-28).
Необхідно зазначити, що комплектуючі на вищевказані транспортні засоби, які перераховані в оскаржуваному наказі, як відсутні, не відображені в актах технічного стану від 06.10.2017.
Докази передачі автомобільної техніки на відповідальне зберігання позивачу відсутні.
Посилання представника відповідача на наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по технічній частині) від 20.03.2014 № 14, як на доказ передачі автомобільної техніки на відповідальне зберігання позивачу не береться судом до уваги, оскільки даний наказ свідчить про розподіл техніки за особовим складом водіїв та згідно додатку № 1 до наказу, прізвище позивача, як особи, якій дане майно передається відсутнє (а.с.43-48).
Судом не береться до уваги посилання представника відповідача, як на доказ перебування автомобільної техніки під порядкуванням позивача на підписи в Книзі обліку наявності та руху матеріальних засобів автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , оскільки в даній книзі не встановлено, яка саме особа проставляла свій підпис, відсутнє прізвище, ім`я, по-батькові та посада особи (а.с.49-57). Також даний факт заперечується позивачем.
Відповідно до пункту 3 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.
З вищенаведеного вбачається, що вказані в пункті 3 Положення вимоги відповідачем не були з`ясовані та як наслідок призвели до неправомірного прийняття оскаржуваного наказу.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 № 460 «Про підсумки проведення перевірки комплектності автомобільної техніки та шляхової документації в медичній роті» про притягнення майора ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності на суму 15 811,08 грн.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: О.М. Тихоненко