Справа № 2270/5308/11
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2270/5308/11
Головуючий у 1-й інстанції: Касап В.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В.

ОСОБА_2 < Довідник >

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі Хмельницької області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернулась до Господарського суду Хмельницької області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі Хмельницької області від 26.05.2008 р. № /0 та № /0.

Постановою Господарського суду Хмельницької області від 26 лютого 2009 року позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року постанову Господарського суду Хмельницької області від 26 лютого 2009 року залишено без змін.

Не погоджуючись з вищевказаними рішення, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подала касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року.

Вищим адміністративним судом скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2010 року та постанову Господарського суду Хмельницької області від 26 лютого 2009 року, а справу направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 були задоволені в повному обсязі, а саме скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі Хмельницької області від 26.05.2008 р. № /0 та № /0.

Відповідач не погодився з постановою Хмельницького окружного адміністративного суду. і подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не були враховані положення законів України "Про державну податкову службу в Україні", "Про податок на додану вартість", указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", Декрету Кабінету міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" та фактичні обставини справи.

В судове засідання учасники процесу не зявилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог частини 4 статті 196 КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та пояснення представників сторін в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень є акт № 1701/НОМЕР_1 від 17 травня 2008 року виїзної планової документальної перевірки підприємця з питань дотримання вимог податкового, валютного і іншого законодавства за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2007 року, в якому зафіксовані порушення позивачем, який використовував спрощену систему оподаткування та звітності, вимог ст. 1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", ст. 13 Декрету КМУ "Про прибутковий податок громадян", п. 2.3.1 ст. 2, п. 9.3, п. 9.4 ст. 9, п. 7.3, п. 7.8.1 ст. 7 Закону України "Про Про податок на додану вартість", п. 4.1.4 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

За даними перевірки виявлені порушення пов'язані з тим, що в 2006 - 2007 рр. позивач перевищив обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг), встановлений в розмірі 500000,0 грн., а тому є платником податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, тобто використовує загальну систему оподаткування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що згідно з Указом Президента України "Про спрощену систему оподатковування обліку і звітності суб'єкта малого підприємництва" (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) фізична особа - платник єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі, який призначається місцевою радою у місці реєстрації такого платника податків згідно з видом діяльності у сумах від 20 до 200 грн. в місяць і розмір єдиного податку не залежить від результатів підприємницької діяльності. тобто від розміру чистого доходу при умові, що об'єм виручки від реалізації товару не перевищує 500,00 тис, грн. за календарний рік. Згідно ст. 5 Указу у разі порушення вимог, встановлених ст. 1 цього Указу, платник єдиного податку, який перевищив обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) 500 тис. грн., повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду.

Але перевіряючі дійшли до висновку про те, що позивачем порушено вимоги ст. 1 Указу та Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом ДПА України № 599, в частині правильності відображення виручки. Розрахунок податку з доходів, отриманих від здійснення підприємницької діяльності за 2007 р., при перевірці проводився контролюючим органом на підставі ст. 13 Декрету КМУ "Про прибутковий податок з громадян" (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) з урахуванням вимог п. 7.1 ст. 7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), тобто за ставкою 15%.

Проте відповідачем не було взято до уваги те, що наслідком перевищення 500-тисячного обмеження щодо виручки (умови, передбаченої ст. 1 Указу Президента України) є перехід приватного підприємця на звичайну (загальну) систему оподаткування з кварталу, наступного за тим кварталом, в якому було перевищено граничний розмір виручки. Інших наслідків невиконання умови наведеної норми чинним законодавством не передбачено.

Такий перехід платник податку повинен здійснити самостійно, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу, в якому виникло перевищення), шляхом подання до податкового органу за його податковою адресою податкової декларації за наслідками такого звітного кварталу. Декларація подається протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (ст. 14 Декрету).

Відповідно до ст. 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Зазначена норма поширюється на платника єдиного податку незалежно від отриманого обсягу виручки від реалізації, оскільки відповідно до ст. 2 Указу такий суб'єкт сплачує фіксований розмір ставки податку.

Таким чином, виручка понад 500 тис. грн., отримана в період перебування підприємця на єдиному податку, прибутковим податком (податком з доходів) не обкладається.

З урахуванням положень наведених норм суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку, що прибутковим податком (податком з доходів) обкладатимуться лише ті доходи, дата отримання яких припадатиме на той період, коли підприємець працюватиме за звичайною системою оподаткування, тобто доходи, отримані після повернення на звичайну систему оподаткування.

Відповідно п. 12 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України № 79 від 01.03.00 р., у разі відмови від застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності чи інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати ПДВ, відмінний від тих, що встановлені Законом України "Про податок на додану вартість" (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), особа реєструється платником ПДВ у порядку, визначеному цим Законом та цим Положенням.

В п. 2.3.1 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник ПДВ у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищує 300000,0 грн. (без урахування ПДВ).

Згідно даних, викладених в акті за період з 2006 - 2007 рр. валовий дохід позивача складає 231665,30 грн., тому позивач з моменту припинення застосування спрощеної системи оподаткування не підпадає під визначення платника ПДВ, що підлягає обов'язковій реєстрації.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року прийнята з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не виявлено.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі Хмельницької області, залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > < Довідник >

< Список > < Довідник >

< Список >

< Список >