Справа № 461/3088/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11123/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Шинкар Т.І., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представників третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_9 та Первинної профспілкової організації працівників Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова Профспілки працівників охорони здоровя України на постанову Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_9, Первинної профспілкової організації працівників Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова Профспілки працівників охорони здоровя України, Первинної профспілкової організації працівників Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова Профспілки працівників охорони здоровя України до Львівської міської ради, треті особи: Комунальна 1-а стоматологічна поліклініка м.Львова, Комунальна 3-а стоматологічна поліклініка м.Львова, Комунальна 4-а стоматологічна поліклініка м.Львова, Комунальна 5-а стоматологічна поліклініка м.Львова, Управління охорони здоровя Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Голова комісії з припинення шляхом перетворення Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова директор департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради ОСОБА_10 про скасування ухвал,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9, Первинна профспілкова організація працівників комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова Профспілки працівників охорони здоровя України, Первинна профспілкова організація працівників комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова Профспілки працівників охорони здоровя України звернулися до суду з позовом до Львівської міської ради в якому просять скасувати ухвали Львівської міської ради №1480 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 1-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №1»; №1481 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №3»; №1482 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 4-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №4»; №1483 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №5»; №1489 від 09.02.2017 року «Про затвердження Міської програми фінансування стоматологічної допомоги окремим категоріям населення м.Львова на 2017-2018 роки»; №1614 від 02.03.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 09.02.2017 року №1480»; №1615 від 02.03.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 09.02.2017 року №1482»; №1616 від 02.03.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 09.02.2017 року №1482»; №1617 від 02.03.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 09.02.2017 року №1483»; ухвалу №1804 Львівської міської ради від 06.04.2017 року «Про затвердження Типового статуту комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка».

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2017 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Первинна профспілкова організація працівників Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова Профспілки працівників охорони здоровя України подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційну скаргу подано ОСОБА_9 на рішення суду першої інстанції, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Львівською міською радою прийнято: - ухвалу №1480 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 1-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №1»; - ухвалу №1481 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №3»; - ухвалу №1482 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 4-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №4»; - ухвалу №1483 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №5»; - ухвалу №1489 від 09.02.2017 року «Про затвердження Міської програми фінансування стоматологічної допомоги окремим категоріям населення м.Львова на 2017-2018 роки»; - ухвалу №1614 від 02.03.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 09.02.2017 року №1480»; - ухвалу №1615 від 02.03.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 09.02.2017 року « 1482»; - ухвалу №1616 від 02.03.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 09.02.2017 року №1482»; - ухвалу №1617 від 02.03.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 09.02.2017 року №1483»; - ухвалу №1804 Львівської міської ради від 06.04.2017 року «Про затвердження Типового статуту комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка».

Статтею 49 Конституції України кожному гарантується право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров'я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 22.05.1997 №280/97-ВР, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та Законів України.

Статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими Законами, які не повинні суперечити положенням цього ж Закону.

Згідно пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

За змістом статті 106 Цивільного Кодексу України, перетворення юридичної особи здійснюється за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Як встановлено судом, засновником та власником комунальних установ Комунальних стоматологічних поліклінік м.Львова №1,3,4,5 є Львівська міська рада, а відтак саме остання вправі приймати рішення про перетворення юридичних осіб комунальних установ у комунальні некомерційні підприємства.

Відповідно до статей 7, 8 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоровя», держава згідно з Конституцією України гарантує всім громадянам реалізацію їх прав у сфері охорони здоров'я шляхом, зокрема створення розгалуженої мережі закладів охорони здоров'я та надання всім громадянам гарантованого рівня медичної допомоги у обсязі, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Також, закріплено право кожного на безоплатне отримання у державних та комунальних закладах охорони здоров'я медичної допомоги, до якої належать: - екстрена медична допомога; - первинна медична допомога; - вторинна (спеціалізована) медична допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; - третинна (високоспеціалізована) медична допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; - паліативна допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Держава гарантує безоплатне надання медичної допомоги у державних та комунальних закладах охорони здоров'я також за епідемічними показаннями та безоплатне проведення медико-соціальної експертизи.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоровя» передбачено, що складовою частиною державної політики охорони здоров'я в Україні є політика охорони здоров'я в Автономній Республіці Крим, місцеві і регіональні комплексні та цільові програми, що формуються Верховною ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування та відображають специфічні потреби охорони здоров'я населення, яке проживає на відповідних територіях.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоровя» держава сприяє розвитку закладів охорони здоров'я усіх форм власності. Порядок створення, припинення закладів охорони здоров'я, особливості діяльності та класифікація закладів визначаються законом. Мережа державних і комунальних закладів охорони здоров'я формується з урахуванням потреб населення у медичному обслуговуванні, необхідності забезпечення належної якості такого обслуговування, своєчасності, доступності для громадян, ефективного використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів. Існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Планування розвитку мережі державних і комунальних закладів охорони здоров'я, прийняття рішень про її оптимізацію, створення, реорганізацію, перепрофілювання державних і комунальних закладів охорони здоров'я здійснюються відповідно до закону органами, уповноваженими управляти об'єктами відповідно державної і комунальної власності.

Положеннями статті 18 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоровя» передбачено, що фінансування охорони здоров'я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, асигновані на охорону здоров'я, використовуються для забезпечення населенню гарантованого рівня медичної допомоги, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров'я та фундаментальних наукових досліджень з цих питань.

Відповідно до статті 7 Основ законодавства України про охорону здоров'я з метою реалізації прав громадян України на безоплатну медичну допомогу постановою Кабінету Міністрів України №955 від 11.07.2002 року затверджено Програму подання громадянам гарантованої державою безоплатної медичної допомоги (далі - Програма).

Цією Програмою, розробленою на підставі базових показників формування витрат на охорону здоров'я в бюджетах усіх рівнів, визначається перелік видів медичної допомоги, яка подається населенню безоплатно, обсяги безоплатної медичної допомоги, нормативи фінансування охорони здоров'я на 1 жителя, які забезпечують подання гарантованих обсягів медичної допомоги.

На основі Програми і методичних рекомендацій щодо порядку формування та економічного обгрунтування регіональних програм подання громадянам гарантованої державою безоплатної медичної допомоги, що затверджуються МОЗ (далі - методичні рекомендації), органи виконавчої влади розробляють і затверджують регіональні програми подання громадянам гарантованої державою безоплатної медичної допомоги, якими можуть передбачатися додаткові обсяги подання та види медичної допомоги за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Пунктом 2 Програми встановлено перелік видів безоплатної медичної допомоги.

Так, державними та комунальними закладами охорони здоров'я подається безоплатна медична допомога таких видів: - швидка та невідкладна - на догоспітальному етапі станціями (відділеннями) швидкої медичної допомоги, пунктами невідкладної медичної допомоги у стані, що загрожує життю людини; - амбулаторно-поліклінічна; - стаціонарна - у разі гострого захворювання та в невідкладних випадках, коли потрібне інтенсивне лікування, цілодобовий медичний нагляд та госпіталізація, в тому числі за епідемічними показаннями, дітям, вагітним та породіллям, хворим за направленнями медико-соціальних експертних комісій, лікарсько-консультативних комісій; - невідкладна стоматологічна допомога (у повному обсязі - дітям, інвалідам, пенсіонерам, студентам, вагітним, жінкам, які мають дітей до 3 років); - долікарська медична допомога сільським жителям; - санаторно-курортна допомога інвалідам і хворим у спеціалізованих та дитячих санаторіях; - утримання дітей у будинках дитини; - медико-соціальна експертиза втрати працездатності.

Безоплатна медична допомога перелічених видів подається дозволеними до застосування в Україні методами діагностики та лікування (відповідні протоколи, стандарти), включаючи лікарські засоби, кров та її компоненти і препарати, апаратуру, лабораторні та інші дослідження з використанням наявної матеріально-технічної бази.

Держава гарантує подання медичної допомоги, передбаченої державними цільовими програмами.

Як видно з ухвали Львівської міської ради №1489 від 09.02.2017 року «Про затвердження Міської програми фінансування стоматологічної допомоги окремим категоріям населення м.Львова на 2017-2018 роки», прийнятої з метою реалізації положень законодавства України щодо забезпечення дітей та окремих категорій дорослого населення м. Львова безоплатною стоматологічною допомогою, така гарантує надання безоплатної стоматологічної допомоги окремим категоріям населення м. Львова на виконання вимог законодавства України, зокрема Конституції України, Законів України «Основи законодавства України про охорону здоровя», «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про донорство крові та її компонентів», «Про внесення змін до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 15.06.2004, постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 955 «Про затвердження Програми надання громадянам гарантованої державою безоплатної медичної допомоги», наказу Міністерства охорони здоровя України від 23.11.2004 № 566 «Про затвердження Протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями «ортопедична стоматологія», «терапевтична стоматологія», «хірургічна стоматологія», «ортодонтія», «дитяча терапевтична стоматологія», «дитяча хірургічна стоматологія» (надалі Протоколів надання медичної допомоги).

Виконавцями даної Міської програми фінансування стоматологічної допомоги окремим категоріям населення м.Львова на 2017-2018 роки є: Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №1», Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №3», Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №4», Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №5» (пункт 3.3 Міської програми фінансування стоматологічної допомоги окремим категоріям населення м.Львова на 2017-2018 роки).

При цьому, як вбачається із вищевказаної ухвали, такою жодним чином не обмежено ні переліку, ні видів, ні обсягів безоплатної медичної допомоги та передбачено надання усіх видів та обсягів медичної допомоги, передбаченої законодавством.

Також колегія суддів вважає, що жодною із оскаржуваних ухвали не передбачено зменшення обсягу бюджетного фінансування медичної стоматологічної допомоги, яка надається Комунальними стоматологічними поліклініками м.Львова, оскаржувані ухвали не скасовують права будь-якої категорії громадян на отримання безоплатної медичної допомоги, в т.ч. стоматологічної, оскільки дані ухвали не обмежують права громадян на отримання такої допомоги у державних медичних закладах (установах) таких як лікарні швидкої медичної допомоги, профільні відділення лікарень, тощо. Тобто, з прийняттям оскаржуваних ухвал, громадяни жодним чином не позбавляються можливості реалізувати своє конституційне право на отримання безоплатної медичної допомоги у державних медичних закладах.

Колегія суддів погоджується про необґрунтованість доводів позивачів, оскільки прийняття Львівською міською радою оскаржуваних ухвал відбулось на виконання законодавства, обґрунтовано, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, такі ухвали жодним чином не обмежують права громадян на отримання стоматологічної медичної допомоги та не зменшують обсяг бюджетного фінансування.

Згідно листа голови Державної регуляторної служби України, з урахуванням вимог ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», ухвали Львівської міської ради №1480 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 1-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №1», №1481 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №3», №1482 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 4-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №4», №1483 від 09.02.2017 року «Про припинення Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №5» не місять норм регуляторного характеру, а їх прийняття не потребувало реалізації передбачених цим законом процедур.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Як вбачається з оскаржуваних ухвал Львівської міської ради, такі є актами індивідуальної дії, оскільки стосуються прав та інтересів комунальних міських стоматологічних поліклінік м.Львова, Львівська міська рада не виступає у спірних правовідносинах як регуляторний орган, а як засновник та власник комунальних установ, а тому посилання позивачів на порушення норм Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» при прийнятті оскаржуваних ухвал є безпідставними.

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є спростованими матеріалами справи та відповідачем, а доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження судом, а тому в задоволенні позову відмовлено правомірно, жодних підстав для висновку про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_9 та Первинної профспілкової організації працівників Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова Профспілки працівників охорони здоровя України залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2017 року у справі № 461/3088/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_11

Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2017 року