Справа № 810/1585/17
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року № 810/1585/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства фірма "НОВЕ ЖИТЛО" до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство фірма "НОВЕ ЖИТЛО" (далі - позивач, Підприємство) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - ГУ ДФС у Київській області), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.04.2017 № та податкове повідомлення-рішення від 09.02.2017 № (далі - оспорювані рішення).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вважає оспорювані рішення безпідставним та незаконними, оскільки відповідач при проведенні планової виїзної перевірки Підприємства дійшов хибних висновків, які стали підставою для винесення таких рішень. У звязку із чим просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача просив суд відмовити в його задоволенні з тих підстав, що оспорювані рішення винесенні ГУ ДФС у Київській області на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому вони є законними та обґрунтованими.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.09.2017 вирішено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників, дослідивши письмові докази, судом встановлене наступне.

ГУ ДФС у Київській області у період з 26.12.2016 по 17.01.2017 проведено планову виїзну перевірку ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.09.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2016, результати якої оформлені ОСОБА_1 № 12/10-36/14-04/32885032 (далі - ОСОБА_1 перевірки).

У висновках ОСОБА_1 перевірки зазначено про порушення ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" п.п.14.1.71, п.п.14.1.219 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 8 402 960 грн., в тому числі по періодах: за листопад 2015 року на 4 143 852 грн., за грудень 2015 року на 1 088 667 грн., за січень 2016 року на 350 грн., за квітень 2016 року на 3 170 091 грн., та зменшено відємне значення з податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 374 650 грн.

ОСОБА_1 перевірки випливає, що ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" не включило до бази оподаткування податком на додану вартість реалізацію майнових прав на квартири Міністерству внутрішніх справ України (договір №226Ю від 27.07.2015 на придбання житла на умовах пайової участі в кількості 41 шт. загальною площею 2812,50 кв. м. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 25) на загальну суму 22 476 563 грн., де ПДВ становить в сумі 4 495 313 грн., в т.ч. по періодах : за листопад 2015 на суму 20 871 094 грн., де ПДВ становить 4 174 219 грн. за грудень 2015 на суму 1 605 469 грн., де ПДВ становить 321 094 грн.

А також, в ході проведення перевірки встановлено, що ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" укладено ряд договорів із фізичною особою ОСОБА_2Є Іпн. НОМЕР_1 на реалізацію майнових прав на квартири за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 25.

Аналогічні майнові права на квартири за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка , вул. Боголюбова, 25 ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" реалізовувало МВС України за ціною 13700 грн. за 1 кв. м. житла.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 Іпн. НОМЕР_1 і ОСОБА_3 Іпн. НОМЕР_2 є пов'язаними особами.

ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" придбавало майнові на квартири у ПП "ЕРКЕР" (код 24881850). Засновником ПП "ЕРКЕР" (код 24881850) є фізична особа ОСОБА_3 Іпн. НОМЕР_2. Оскільки забудовником і власником будинків, майнових прав на квартири, які реалізовувались через ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" ОСОБА_2 Іпн. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 Іпн. НОМЕР_2.

В свою чергу ОСОБА_2 Тлн. НОМЕР_1 реалізація майнових прав на квартири ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" проводилась по ціні в декілька разів меншою , в середньому 3520 -4519 грн. за м. кв. (з ПДВ).

Отже, в ході проведення перевірки встановлено реалізацію майнових прав на квартири за цінами, нижчими від звичайних, в результаті чого ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" занижено ціну реалізації майнових прав на квартири на загальну суму 21 411 483 грн., де ПДВ становить 4 282 297 грн., в т.ч. по періодах: за грудень 2015 на суму 3 769 733 грн., де ПДВ становить 753 947 грн.; за квітень 2016 на суму 16 514 992 грн., де ПДВ становить 3 302 999 грн.; за вересень 2016 на суму 1126758 грн., де ПДВ становить 225 351 грн.

Не погодившись із висновками ОСОБА_1 перевірки, Підприємство подало заперечення до відповідача. Однак, рішенням ГУ ДФС у Київській області № 518/10/10-36-14-04 від 08.02.2017, аргументи викладені в запереченні платником податків не враховані, в наслідок чого 09.02.2017 року винесені податкові повідомлення рішення:

- № НОМЕР_3 за платежем податок на додану вартість (14010100) на суму основного боргу - 8 402 960 грн. та фінансових санкцій - 2 100 740 грн.;

- № НОМЕР_4 за платежем податок на додану вартість (14010100), яким зменшено відємне значення по ПДВ за вересень 2016 року на 374 650 грн.

ДФС України, рішенням про результати розгляду скарги від 11.04.2017 року за № 7561/6/99-99-11-01-01-25, керуючись главою 4 ПК України скасувала податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 від 09.02.2017 в частині збільшення податкових зобовязань з ПДВ на загальну суму 4 495 313 грн. по взаємовідносинам із Міністерством внутрішніх справ України, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишило без змін, а скаргу позивача - частково задовольнило.

Оскільки скарга позивача частково задоволена, а податкове повідомлення рішення № НОМЕР_3 від 09.02.2017 - скасовано, тому ГУ ДФС прийнято нове податкове повідомлення-рішення №0 від 18.04.2017, яким донараховано суму грошового зобовязання по ПДВ у розмірі 3 907 647 грн. та нараховано фінансових санкцій - 976 911,75 грн.

Позивач, не погоджується із оспорюваними рішеннями, а також вважаючи їх безпідставними та такими, що прийняті всупереч чинному законодавству України, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із абз. 1-4 п.188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Відповідно до пп.14.1.71 п.14.1 статті 14 ПК України звичайна ціна - це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Як зазначено на с. 24 ОСОБА_1 перевірки та підтверджується документально ППФ "НОВЕ ЖИТЛО" придбавало майнові права на квартири у ПП "ЕРКЕР". В подальшому такі майнові права продавались фізичним та юридичним особам.

Статтею 10 Закону України "Про ціни та ціноутворення" передбачено, що суб'єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни або державні регульовані ціни.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про ціни та ціноутворення" вільні ціни встановлюються субєктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Таким чином, оскільки ціни на майнові права не підлягають державному регулювання, тому позивач в своїй господарській діяльності використовує вільні ціни узгоджені із покупцем.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач правомірно визначив базу оподаткування по господарським операція з ОСОБА_2, так як вона визначена по договірній вартості (вільній ціні), оскільки ціна придбання майнових права була менша за ціну продажу, що підтверджується копіями усіх договорів та актів приймання-передачі по придбанню таких майнових прав та копіями усіх договорів та актів приймання-передачі з продажу таких майнових прав ОСОБА_2

Ціна продажу квартир по договорам з ОСОБА_2 в розрахунку за 1 кв.м складала меншу ціну, ніж по договорам з Міністерством оборони України, однак по такій же ціні квартири реалізовувались і іншим особам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується копіями: договорів № 1-160/0081 та № 1-160/133 та актів приймання-передачі.

Разом з цим, судом встановлено, що від здійснення господарських операцій з продажу майнових прав на 44 квартири ОСОБА_2 Підприємство отримало прибуток 54 000 грн., а в розрізі кожного окремого договору від 800 до 2000 гривень. Отже, економічна доцільність проведення таких операцій обґрунтована, оскільки основною метою створення комерційного підприємства є отримання прибутку.

У відповідності до пп.14.1.159. п. 14.159 ст. 14 ПК України повязані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв для юридичних осіб:

- одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через повязаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків;

- одна і та сама юридична або фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 20 і більше відсотків;

- одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) одноособових виконавчих органів кожної такої юридичної особи;

- одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу колегіального виконавчого органу або наглядової ради кожної такої юридичної особи;

- принаймні 50 відсотків складу колегіального виконавчого органу та/або наглядової ради кожної такої юридичної особи складають одні і ті самі фізичні особи;

- одноособові виконавчі органи таких юридичних осіб призначені (обрані) за рішенням однієї і тієї самої особи (власника або уповноваженого ним органу);

- юридична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради;

- сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від однієї юридичної особи та/або кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших юридичних осіб, гарантованих однією юридичною особою, стосовно іншої юридичної особи перевищує суму власного капіталу більше ніж у 3,5 раза (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду).

Таким чином, суд вважає необгрунтованими доводи ГУ ДФС у Київській області, що у перевіряємому періоді Підприємство здійснювало реалізацію майнових прав пов'язаним особам, оскільки доказів наявності у ОСОБА_6 відносно Підприємства критеріїв, передбачених пп.14.1.159. п. 14.159 ст. 14 ПК України, відповідачем до суду надано не було.

Отже, твердження відповідача при донарахуванні податкових зобовязань з ПДВ по операціям продажу майнових прав ОСОБА_2 щодо повязаності сторін та відсутності економічної вигоди в проведенні таких господарських операцій є безпідставними та необгрунтованими.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорювані рішення підлягають скасуванню, оскільки вони є безпідставними та незаконними, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений ним судовий збір у розмірі 53000 грн., підлягає стягненню на користь Підприємства за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 18.04.2017 №.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 09.02.2017 №.

Стягнути на користь Приватного підприємства фірма "НОВЕ ЖИТЛО" () понесені судові витрати в розмірі 53000 (п'ятдесят три тисячі) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Басай О.В.