Справа № 404/6281/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6281/17
Номер провадження 2-а/404/625/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому, Кіквідзе Валіко Таріеловича про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Кіровський районний суд міста Кіровограда з адміністративним позовом до заявленого суб'єкта оскарження, в якому просить визнати дії заявленого відповідача протиправними, закрити провадження і скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2017 року про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу по обвинуваченню у вчиненні адміністративного проступку за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В суді позивач вимоги підтримав, оскільки вимушений був вчинити маневр та проїхати перехрестя на жовтий сигнал світлофору, що не відноситься до порушень вимог Правил дорожнього руху України. Перешкод нікому не створив.

Представник відповідача наполягає на вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, на підтвердження висловлених ним доводів, надав два диски з відеозаписом допущеного проступку.

Вивчивши зміст і підстави заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд зясував наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Інспектором поліції правильно встановлено і підтверджується наданим для перегляду відеозаписом, що ОСОБА_2 26 вересня 2017 року, о 17 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «Фіат Пунто», державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав регульоване перехрестя вулиць Попова-Коваленка в місті Кропивницькому, на жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «г» ПДР. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з цим до нього обґрунтовано застосовано безальтернативне адміністративне стягнення у виді фіксованого розміру штрафу .

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 8.7.3 «г» ПДР, жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення правил проїзду перехресть, зокрема проїзд на заборонний сигнал світлофора, санкцією Цієї статті передбачено застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В судовому засіданні, під час перегляду наданого інспектором відео чітко видно, як позивач визнає, розкаюється і просить обмежитись зауваженням, за допущений ним проїзд перехрестя на заборонений - жовтий сигнал світлофора.

Таким чином, не визначальні сумніви порушника, який в суді припускає можливість виконання ним маневру на перехресті, та його дії не створили перешкод у русі.

Чинна редакція Правил дорожнього руху зобов'язує водія керувати авто зі справною гальмівною системою, обрати безпечну швидкість руху; мати зір, чи окуляри достатні для керування транспортним засобом; достовірно знати про наближення до регульованого перехрестя; а також передбачити, що на світлофорному об'єкті безперервно змінюються сигнали світлофору, завдяки яким регулюється дорожній рух на перехрещенні двох доріг.

Водій зазначених умов дорожньої обстановки не урахував, перерахованих імперативних норм і правил поведінки, що забезпечують безпеку дорожнього руку не виконав, тому інспектор правомірно виніс оскаржувану постанову.

Згідно п.п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор діяв у спосіб передбачений Законом, так-як законодавець не забороняє так вчиняти.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З вказаної постанови убачається, що позивачу було роз'яснено положення ст. ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, була вручена копія постанови. Наявність таких обставини підтверджується письмовити запереченнями позивача в тексті постанові, тобто право на захист не порушено. Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

На виконання практики застосування рішень Європейського суду з прав людини ( ст. 6 Конвенції) враховано, що водій був попереджений про відео фіксацію, йому роз»яснено процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, після чого водій добровільно, без обмеження процесуальних прав і свобод дав визнавальні покази. Така форма доказування передбачена національним законодавством і не суперечить міжнародним стандартам, тобто вважається належним і допустимим доказом вини позивача.

Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, наявності складу вчиненого адміністративного правопорушення, підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. Відповідач довів факт вчинення правопорушення, що беззастережно підтверджується наданим та переглянутим відео, при цьому порушник крім усних припущень, не надав будь-яких переконливих доказів про спростування вини у вчиненому ним проступку. З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення, що інспектор діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством, а постанова про адміністративне правопорушення за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому, Кіквідзе Валіко Таріеловича про визнання дій протиправних, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, від 26 вересня 2017 року, стосовно ОСОБА_2 за 2 ст. 122 КУпАП, відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній