Справа № 826/11189/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст.41 КАС України апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила визнати протиправними дії відповідача, що полягала у неподанні до органів Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення позивачу збору на загальнообов'язкове державне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 11 343,20 грн., сплаченого згідно квитанції №39815 від 08.09.2017, та зобов'язати відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 11 343,20 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України, яка полягає у невнесення подання до органів Державної казначейської служби України про повернення ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 11 343,20грн. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_2 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 11 343,20 грн. сплаченого згідно з квитанцією від 08.08.2017 №39815.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08.08.2017 відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_2, позивач придбала квартиру АДРЕСА_1, (далі - квартира) і сплатила її вартість за ціною та на умовах, встановлених цим договором (а.с.9).

Як передбачено положеннями п. 3 договору продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 1 113 270 грн. Договір зареєстровано в державному реєстрі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою І.І. При нотаріальному посвідченні зазначеної угоди позивачем було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 11 343,20 грн. відповідно до квитанції № 39815 від 08.08.2017.

18 серпня 2017 року позивач звернулась до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про повернення надміру сплаченого пенсійного збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

На звернення ОСОБА_2 з приводу повернення помилково сплачених коштів, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві листом від 28.08.2017 №48408/16 повідомило позивачу про відсутність законних підстав для повернення зазначених коштів у зв'язку із ненаданням доказів придбання житла вперше. Крім того відповідачем зазначено, що відповідно до чинного законодавства в Україні не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме та відповідного органу, компетентного видавати довідки на підтвердження первинного придбання житла. А також зазначено, що право громадянина на придбання нерухомого майна без сплати відповідного збору може бути визнано виключно в судовому порядку.

Не погоджуючись такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягала у невнесенні подання до органів Державної казначейської служби України про повернення позивачу надміру сплачених грошових коштів та відповідно зобов'язання відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України в Солом'янському районі міста Києва подання про повернення зазначених надміру сплачених коштів.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до п.9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетом і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадяни, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають його вперше.

Отже, із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки: громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла, та громадяни, які придбавають житло вперше.

В свою чергу згідно з положеннями п. 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно, позивач вимушена була сплатити вказаний збір для реєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем ОСОБА_2 08 серпня 2017 року вперше придбала нерухоме майно та сплатила при цьому збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 11 343,20 грн. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, договором купівлі-продажу та копією квітанції (а.с.9-11).

Відповідно до ч.2 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Так положеннями п. 39 ст. 2 Бюджетного кодексу України - визначено, що органи, які контролюють справляння надходжень бюджету, - органи державної влади, а також органи місцевого самоврядування, уповноважені здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів, інших надходжень бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету» від 16 лютого 2011 року №106, Пенсійний фонд України зазначено в переліку органів, що контролюють справляння надходжень бюджету при купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно з Порядком казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 року №43, органи Державного казначейства України у процесі казначейського обслуговування державного бюджету за доходами та іншими надходженнями формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету та здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого документа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 03.09.2013 року №787.

Зазначений Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі.

Відповідно до п.5 зазначеного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що повернення коштів повинно бути здійснено з дотриманням ряду умов, визначених чинним законодавством, а в даному випадку, за поданням органу Пенсійного фонду.

Доводи апелянта про неможливість встановлення достовірності даних того, що позивачем вперше придбано житло, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, держава зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному ж випадку - всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Приписами ч.2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А тому, за відсутності на даний час відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, органи Пенсійного фонду України зобов'язані доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

В зв'язку з тим, що орган Пенсійного фонду як суб'єкт владних повноважень не зміг у встановленому порядку довести правомірність своїх дій, відповідно, позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови повернення безпідставно сплаченого збору правомірно задоволені.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість задоволення позовних вимог позивача та зобов'язання відповідача вчинити дії.

При цьому апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені позивачем та відповідачем в апеляційних скаргах були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 12 грудня 2017 року.