Справа № 1304/9613/12
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1304/9613/12
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2017 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Думичі Р.М.,

з участю представників

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Лорелея» до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 320 від 22.06.2012 року, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Лорелея» звернулося до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, у якому (з урахуванням виправлення описки) просило про визнання протиправним та скасування розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 320 від 22.06.2012 року «Про демонтаж самочинно встановленого літнього майданчика на пл. І.Підкови 3».

В обґрунтування позову покликається на те, що розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 320 від 22.06.2012 року позивача зобов'язано демонтувати самочинно встановлений літній майданчик на пл. І.Підкови 3. Позивач не погоджується із розпорядженням, оскільки таке винесене в порушення Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Закону України «Про ОСОБА_3 документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» та при наявності протиправної відмови у видачі паспорту на встановлення відкритого літнього майданчика.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Дав пояснення про те, що розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 320 від 22.06.2012 року «Про демонтаж самочинно встановленого літнього майданчика на пл. І.Підкови 3». є законним, винесене в межах повноважень адміністрації, відповідно до Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у місті Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності та Правил благоустрою м. Львова. У задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, подані докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у власності Приватного підприємства «Лорелея» перебуває будівля, що розташована за адресою м. Львів, пл. І.Підкови 3.

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 320 від 22.06.2012 року «Про демонтаж самочинно встановленого літнього майданчика на пл. І.Підкови 3», було зобовязано ПП «Лорелея» демонтувати самочинно встановлений літній майданчик на пл. І.Підкови у м. Львові. У разі невиконання вимоги відділу соціально-економічного розвитку - скласти відповідний акт. У випадку не проведення демонтажу власником відкритого літнього майданчика, відділу соціально-економічного розвитку - підготувати позовну заяву до суду про примусовий демонтаж відкритого літнього майданчика на пл. І.Підкови 3 у м. Львові.

Вказане розпорядження винесено на підставі ухвали Львівської міської ради від 05.03.2009 року № 2452 «Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у місті Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності», Привал благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року № 376, Положенням про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.01.2012 року № 6, та п. 9 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009 року «Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у місті Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» (в редакції, чинній станом на 22.06.2012 року), було затверджено Порядок отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності (надалі за текстом - Порядок).

Відповідно до п. 1.2 Порядку (в редакції, чинній станом на 22.06.2012 року), відкритий літній майданчик стаціонарний або тимчасовий (щоденного демонтажу) пункт ресторанного господарства, який розташовується виключно біля стаціонарного закладу (ресторану, кафе, бару, їдальні) у теплий період року з 1 квітня по 1 листопада і не має закритого приміщення для тимчасового перебування людей.

Відповідно до п. 1.3 Порядку (в редакції, чинній станом на 22.06.2012 року), паспорти відкритого літнього майданчика видає управління архітектури департаменту містобудування на підставі позитивних висновків комісії з видачі дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків (надалі комісія), склад якої затверджується ухвалою міської ради.

Відповідно до п. 2.1 Порядку (в редакції, чинній станом на 22.06.2012 року), для отримання паспорту відкритого літнього майданчика субєкт господарювання (надалі заявник) подає до управління «Дозвільний офіс» письмову заяву встановленої форми (додаток 1 до цього Порядку), у якій зазначає бажане місце та термін розміщення, функціональне призначення і характеристику обєкта. До заяви додаються: копія свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності в Україні; копія дозволу департаменту економічної політики на відкриття обєкта ресторанного господарства; документ, що посвідчує право власності або оренди приміщення стаціонарного закладу ресторанного господарства, біля якого буде влаштований літній майданчик; світлина пропонованого місця влаштування відкритого літнього майданчика розмірами не менше 10,0 см х 15,0 см.; декларація з зобовязаннями про сплату необхідних платежів (додаток 2 до цього Порядку); копія договору оренди земельної ділянки, на якій планується розмістити літній майданчик (за наявності); топографо-геодезична основа (М 1:500) з нанесенням пропонованих контурів та площі літнього майданчика.

Згідно п. 6.1 6.4 Порядку (в редакції, чинній станом на 22.06.2012 року), якщо субєкт підприємницької діяльності у зазначений у приписі районної адміністрації термін усунув виявлені порушення цього Порядку, останній повідомляє про це письмово районну адміністрацію. У разі невиконання у зазначений термін вимог припису про усунення виявлених порушень цього Порядку районні адміністрації звертаються до суду з позовом про примусовий демонтаж літнього майданчика. У разі задоволення позову про примусовий демонтаж майданчика демонтаж літнього майданчика виконується відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу». Демонтажу підлягають: самочинно встановлені літні майданчики, літні майданчики, на розміщення яких закінчився термін дії дозволів або термін дії договорів на оренду конструктивних елементів благоустрою, літні майданчики, на демонтаж яких є відповідне рішення суду.

З вказаного вбачається, що Порядком передбачено отримання паспорту відкритого літнього майданчика як обовязкову передумову для встановлення та утримання субєктами господарювання літніх майданчиків. В свою чергу, за відсутності такого паспорту, літній майданчик вважається таким, що його встановлено самочинно та підлягає демонтажу.

В той же час, згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (набрав чинності 05.01.2006 року, окрім частини першої статті 4, яка набрала чинності 5 жовтня 2006 року), виключно законами, які регулюють відносини пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються, зокрема, необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види, дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

З урахуванням визначення, даного у п. 1.2 Порядку, паспорт відкритого літнього майданчика є документом дозвільного характеру у розумінні цитованого закону. Відповідачем не наведено посилань на жоден закон України, який би передбачав вимогу отримання паспортів чи дозволів на розміщення літніх майданчиків. Відтак, з набранням чинності 5 жовтня 2006 року ч. 1 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», правових підстав для оформлення та видачі паспорту чи дозволу на розміщення відкритих літніх майданчиків немає, оскільки необхідність одержання такого документа не передбачена жодним Законом України.

Вказане вище цілком та повністю узгоджується із розясненнями, наданими листом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 07.07.2011 року № 5708, адресованим ПП «Лорелея».

Окрім цього, відповідно до ст. 1 закону України «Про ОСОБА_3 документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» (набрав чинності 01.01.2012 року), термін «документ дозвільного характеру» вживається у значенні, наведеному у Законі України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Забороняється вимагати від суб'єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, необхідність отримання яких не передбачена законом та які не внесені до ОСОБА_3, затвердженого цим Законом. Документи дозвільного характеру, необхідність видачі яких встановлюється міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, що не внесені до затвердженого цим Законом ОСОБА_3, видаються відповідно до міжнародних договорів. Видача документів дозвільного характеру у сферах державного експортного контролю, державного регулювання ринків фінансових послуг, охорони державної таємниці (провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею), захисту економічної конкуренції та використання ядерної енергії здійснюється згідно із законами, що регулюють відносини у цих сферах. Встановлення інших видів документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності може здійснюватися шляхом внесення відповідних змін до цього Закону.

ОСОБА_3 документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, що є додатком до означеного закону, не вбачається вимоги щодо отримання субєктами господарювання будь яких дозволів чи паспортів для встановлення літніх майданчиків.

Також, відповідно до п. 9 ст. 10 закону України «Про благоустрій населених пунктів» (тут і надалі в редакції, чинній станом на 22.06.2012 року), до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо.

Вказаний пункт прямо не передбачає повноважень органів місцевого самоврядування на видачу паспортів відкритих літніх майданчиків чи на проведення примусового демонтажу літніх майданчиків.

Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 34 закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила (благоустрою населених пунктів) не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Відтак, суд відхиляє посилання відповідача на Правила благоустрою м. Львова.

Разом з тим, згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року (справа №7-рп/2009), гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Таким чином, вимога щодо отримання будь якого дозвільного документу на встановлення літнього майданчика, вимога демонтажу літнього майданчика з мотивів його самовільного (без правовстановлюючих документів) встановлення, видання із цього приводу відповідних розпоряджень чи проведення будь яких дій щодо демонтажу літнього майданчика, порушує абз. 1 ст. 19 Конституції України, оскільки примушує субєктів господарювання робити те, що прямо не передбачено законодавством отримувати не передбачений жодним законом дозвільний документ; порушує абз. 2 ст. 19 КонституціїУкраїни, оскільки в частині вимог про отримання дозвільних документів на встановлення літнього майданчика ухвала Львівської міської ради від 05.03.2009 року «Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків (паспортів відкритих літніх майданчиків)» (з подальшими змінами) та Правила благоустрою міста Львова не узгоджуються із приписами законів України «Про ОСОБА_3 документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» та «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а органи місцевого самоврядування повинні керуватися у своїй діяльності виключно Конституцією та законами України; та не відповідає приписам Закону України «Про ОСОБА_3 документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

При цьому, оскільки згадані вище законодавчі положення не було змінено чи скасовано, то вимога щодо необхідності отримання паспорту відкритого літнього майданчика не відповідає законодавству як станом на 22.06.2012 року, так і станом на момент розгляду даної справи.

Щодо посилань Позивача на безпідставність відмови у видачі йому паспорта відкритого літнього майданчика, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 22 червня 2012 року приватне підприємство «Лорелея» повторно звернулося листом від 21.06.2012 року № 19 у Департамент містобудування Львівської міської ради з проханням видати паспорт на встановлення відкритого літнього майданчика.

21 серпня 2012 року позивач знову звернувся у дозвільний орган Львівської міської ради - управління архітектури Департаменту містобудування - з повним пакетом документів для надання паспорту на встановлення відкритого літнього майданчика. Водночас, у відповідь отримав лист від 30.08.2012 року № 2401- 2вих-974, з якого вбачається, що Приватному підприємству «Лорелея» у наданні паспорту відкритого літнього майданчика відмовлено з огляду на те, що договір оренди земельної ділянки на пл. І.Підкови, 3 у м. Львові є нечинним, а справа з цього приводу знаходиться на розгляді у суді.

Положеннями п. 2.4. Порядку передбачено, що виключними підставами для відмови у наданні дозволу на влаштування літнього майданчика є: 1) розміщення літнього майданчика на: пішохідних доріжках, тротуарах та алеях, якщо це перешкоджає вільному руху пішоходів (при влаштуванні літнього майданчика на тротуарі його прохідна ширина повинна залишатися не меншою ніж 1,5 м); проїжджій частині вулиць і доріг; зелених насадженнях; пішохідній зоні центральної частини міста без збереження проїзду автотранспорту спеціальних служб. 2) загроза безпеці людей у разі влаштування літнього майданчика. 3) відсутність або невідповідність законодавству одного з документів для отримання дозволу на розміщення літнього майданчика, зазначених у пункті 2.1 цього Порядку. 4) не усунені порушення цього Порядку.

Наявність будь яких судових спорів не передбачена вказаними нормами як підстава для відмови у видачі паспорту відкритого літнього майданчика. Більше того, із п. 2.1 Порядку вбачається, що копія договору оренди земельної ділянки, на якій планується розмістити літній майданчик надається за її наявності, а відтак вказана норма передбачає можливість видачі паспорту і за відсутності такого договору оренди.

В свою чергу, як це встановлено постановою Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2017 року у справі № 461/4381/13-а (набрала законної сили у встановленому законодавством порядку), як станом на момент звернення ПП «Лорелея» із відповідною заявою, так і станом на момент винесення постанови відсутні будь - які підстави для відмови у продовженні договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою та договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пр-т Шевченка, 7-9, вчиненого 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою. Із огляду на це, судом у вказаній справі було, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради в частині невчинення дій, спрямованих на продовження: договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою та договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пр-т Шевченка, 7-9, вчиненого 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» та Львівською міською радою, а також зобовязано Львівську міську раду в особі Департаменту містобудування Львівської міської ради підготувати проект рішення щодо продовження вказаних договорів оренди.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням наведеного, відмова Позивачу у наданні паспорту відкритого літнього майданчика на пл. І.Підкови 3 у м. Львові є неправомірною, оскільки вона ґрунтується на підставі, не передбаченій Порядком, більше того, судом було встановлено протиправність самої підстави для такої відмови.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із наведених норм та представлених сторонами доказів, суд констатує факт того, що розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 320 від 22.06.2012 року «Про демонтаж самочинно встановленого літнього майданчика на пл. І.Підкови 3» не відповідає вимогам законодавства. Більше того, таке розпорядження винесено при наявності протиправної відмови у видачі Позивачу паспорта відкритого літнього майданчика, а відтак не відповідає критеріям добросовісності та розсудливості у розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства «Лорелея» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 320 від 22.06.2012 року «Про демонтаж самочинно встановленого літнього майданчика на пл. І.Підкови 3».

Стягнути з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь Приватного підприємства «Лорелея» 32 (тридцять дві) грн. 19 коп. судових витрат.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М.Городецька