Справа № 826/16058/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВК-ОНИКС"

до

Київської місцевої прокуратури № 7

про

визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮВК- ОНИКС " звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської місцевої прокуратури № 7, у якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідних посадових/службових осіб Київської місцевої прокуратури № 7 в частині утримання та не повернення товариству з обмеженою відповідальністю "ЮВК- ОНИКС ", код ЄДРПОУ 34183474, наказів (розпоряджень) по товариству з обмеженою відповідальністю "ЮВК- ОНИКС", якими визначено штат товариства та посадові оклади працівників;

2) зобов'язати відповідних посадових/службових осіб Київської місцевої прокуратури № 7 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "ЮВК- ОНИКС", код ЄДРПОУ 34183474, накази (розпорядження) по товариству з обмеженою відповідальністю "ЮВК- ОНИКС", якими визначено штат товариства та посадові оклади працівників;

3) стягнути з Київської місцевої прокуратури № 7 матеріальну шкоду у розмірі 100 00,00 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою звернення до суду стала незгода позивача з діями посадових осіб Київської місцевої прокуратури № 7 щодо утримання наказів (розпоряджень) по товариству з обмеженою відповідальністю "ЮВК- ОНИКС", якими визначено штат товариства та посадові оклади працівників.

Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Водночас, згідно з вимогами частини першої статті 4, частини першої статті 5 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення. Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв'язку з цим необхідно зазначити, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність слідчих, органів досудового розслідування, прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності слідчих, органів досудового розслідування, прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що фактично позовні вимоги позивача стосуються оскарження дій посадових осіб органів досудового слідства та прокуратури під час вчинення ними дій, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, тому спірні правовідносини мають вирішуватись в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, а не в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний спір не відноситься до компетенції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративні справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зазначений спір відноситься до юрисдикції місцевого загального суду та має вирішуватись у порядку кримінального судочинства.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статті 17, пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "ЮВК- ОНИКС " у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур