Справа № 607/282/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/9351/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Сапіга В.П.,

судді Запотічний І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Паслай Марії Володимирівни на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2017 року у справі № 607/282/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Паслай Марії Володимирівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

04.01.2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до інспектора роти 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції Паслай М.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586119 від 25 грудня 2016 року, якою його було визнано винним за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху. Позов обгрунтовує тим, що порушення вказаного в оскаржуваній постанові він не вчиняв, оскільки наближаючись до перехрестя керувався вимогами дорожніх знаків 4.5, 4.2 та 2.1 ПДР України, які встановлені перед ним. З метою уникнення можливості вчинити дії, які були б незрозумілими для інших учасників руху, позивач не включав жодних світлових покажчиків продовжив рух через кільцеве перехрестя. Після цього він був зупинений працівником поліції, яка незважаючи на заперечення позивача та в порушення вимог ст.ст. 278-280 КУпАП, винесла постанову про накладення адміністративного стягнення, при цьому не надавши водію можливості скористатись його правами визначеними ст. 268 КУпАП, зокрема правом користуватись правовою допомогою.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2017 року адміністративний позов задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 586119 від 25 грудня 2016року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасовано.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Судом встановлено, що позивач 25 грудня 2016 року о 21 год. 45 хв., в м. Тернополі на перехресті вулиць Коновальця - Злуки - Тарнавського, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е200» державний номерний знак НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту перед перестроюванням на головну дорогу, а саме кільцеве перехрестя, чим порушив вимоги п. 9.2 (б) ПДР України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до статті 280 Кодексу про адміністративні правопорушення - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Колегія суддів зазначає, що постанова серії АР № 586119 не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення. Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення правил дорожнього руху, відповідач до матеріалів справи не долучив.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Виходячи з наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанову серії АР № 586119, винесену 25 грудня 2016 року лейтенантом поліції Паслай М.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу інспектора роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Паслай Марії Володимирівни залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2017 року у справі № 607/282/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді В. П. Сапіга
І. І. Запотічний