Справа № 823/1381/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1381/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрика І.Й.,

суддів Собківа Я.М., Сорочко Є.О.

при секретарі Кузьміній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся 08.07.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому просив:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.06.2016 року № 18421-17, яким визначено суму грошового зобов'язання по транспортному податку в сумі 25 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається, на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки: - автомобіль, за який позивачу було нараховане податкове зобов'язання не є об'єктом оподаткування транспортним податком відповідно до п.267.2. ПК України, адже його середньоринкова вартість є меншою ніж 750 ромірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2016 року; - вказаний транспортний засіб є об'єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 ККУ (незаконне заволодіння транспортним засобом), а тому згідно пп.267.6.8 ПК України транспортний податок з нього не сплачується з місяця, наступного за місяцем, в якому мав місце факт незаконного заволодіння легковим автомобілем; - оскаржуване податкове повідомлення-рішення було винесене всупереч встановленому п. 4.1.9. Податкового кодексу України принципу стабільності зміни будь-яких елементів податків (зміни до будь-яких елементів податків вносяться не пізніше ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому діятимуть нові правила та ставки).

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Смілянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, подав апеляційну скаргу: просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги відповідач обґрунтовує, зокрема тим, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі № 823/2101/16, яка в силу ч. 1 ст. 72 КАС України має преюдиційне значення щодо даного спору, встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу, за який позивачу було нараховане податкове зобов'язання перевищує 750 ромірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2016 року, а тому автомобіль позивача є об'єктом оподаткування відповідно до п.267.2. ПК України.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено наступні обставини справи.

26.06.2015 року ОСОБА_2 набув право власності на автомобіль марки LEXUS GX 460, 2013 року випуску, обєм двигуна 4608 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру в Черкаській області № 31/23/1-1471 від 01.09.2017 року автомобіль LEXUS GX 460 був зареєстрований на позивача 26.02.2015 року та був перереєстрований 28.11.2015 року в зазначеному сервісному центрі у зв'язку з видачею дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. У вказаній довідці також зафіксовано, що 25.10.2016 року на автомобіль LEXUS GX 460 2013 року випуску Національною поліцією України внесено обмеження «Розшук та/або затримання».

22.06.2016 року Смілянською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Черкаській області на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення № 18421-17, яким позивачеві визначено податкове зобовязання по транспортному податку за 2016 рік в сумі 25 000,00 грн.

Непогодження з рішенням відповідача зумовило звернення позивача з даним позовом.

Вирішуючи спір на користь позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не доведено, що середньоринкова вартість автомобіля LEXUS GX 460 перевищує 750 ромірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2016 року, то вказаний автомобіль не є об'єктом оподаткування відповідно до п.267.2. ПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 8.1. ст. 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До місцевих податків належать: податок на майно та єдиний податок (ст. 10 Податкового кодексу України).

Статтею 265 ПК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Згідно з п.12.3. ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів приймають в межах своїх повноважень сільські, селищні, міські ради.

В силу п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Таким чином, транспортний податок є місцевим податком, що встановлюється за рішенням сільських, селищних, міських рад

Рішення Смілянської міської ради Черкаської області від 25.06.2015 № 71-1/VI (далі по тексту - Рішення) встановлено, що об'єкт оподаткування транспортним податком визначається відповідно до п.2 ст.267 Податкового кодексу, база оподаткування визначається відповідно до п.3 ст.267 Податкового кодексу, ставка податку визначається відповідно до п.4 ст.267 Податкового кодексу.

Згідно з пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час прийняття Рішення) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Положеннями пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909-VIII від 24.12.2015 (далі по тексту - Закон № 909-VIII від 24.12.2015) було внесено зміни до ст. 267 в частині об'єкту оподаткування транспортним податком, при цьому ставка транспортного податку змінена не була.

Так пп. 267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України було викладено у наступній редакції: «об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року».

Відповідно до пп.12.1.2 п.12.1 ст.12 ПК України Верховна Рада України може встановлювати лише перелік місцевих податків та зборів, а, власне, встановлення місцевих податків, із дотриманням встановлених Верховною Радою критеріїв - є компетенцією відповідних місцевих рад.

Підпунктом 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, транспортний податок як місцевий податок підлягає сплаті у 2016 році виключно на підставі рішення органу місцевого самоврядування про його встановлення, яке було прийнято до 15 липня 2015 року.

Відповідно до п.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України одним із принципів податкового законодавства України є стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Положеннями п. 7.1. ст. 7 ПК України визначено, що для встановлення податку враховуються, зокрема, такі елементи: об'єкт оподаткування; база оподаткування (пп. 7.1.2; 7.1.3).

Таким чином, встановлена Законом № 909-VIII від 24.12.2015 зміна вимог щодо об'єкта оподаткування не може застосовуватись у 2016 році в цілях визначення об'єкта оподаткування.

Отже, при справлянні транспортного податку у 2016 році необхідно виходити з об'єкта оподаткування, передбаченого Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII та рішення Смілянської міської ради Черкаської області від 25.06.2015 № 71-1/VI (об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.)

Застосовуючи дані норми до спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що відповідач дійшов вірного висновку про те, що автомобіль марки LEXUS GX 460, 2013 року випуску, обєм двигуна 4608 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_1 є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивач - платником такого податку відповідно до ст. 267 ПК України.

Згідно з п. 267.4. ст. 267 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Таким чином, в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відповідач вірно визначив суму податкового зобов'язання позивача.

Разом з тим, Законом № 909-VIII від 24.12.2015 пункт 267.6 ст. 267 ПК України було доповнено, зокрема, підпунктом 267.6.8 такого змісту:

"267.6.8. У разі незаконного заволодіння третьою особою легковим автомобілем, який відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктом оподаткування, транспортний податок за такий легковий автомобіль не сплачується з місяця, наступного за місяцем, в якому мав місце факт незаконного заволодіння легковим автомобілем, якщо такий факт підтверджується відповідним документом про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виданим уповноваженим державним органом».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, оскільки норми, що звільняють платника податків від відповідальності, мають зворотну силу у часі, колегія суддів вважає за необхідне враховувати при вирішенні даних спірних правовідносин також п.п. 267.6.8. ст. 267 ПК України.

У зв'язку з цим колегія суддів зазначає, що позивачем не надано належних у розумінні ст. 70 КАС України доказів на користь існування обставин, які відповідно до п.п. 267.6.8 п. 267.6. ст. 267 ПК України є підставою для звільнення від сплати транспортного податку (факт незаконного заволодіння легковим автомобілем).

Документом, що засвідчує факт реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення відповідно до п. 2 розд. 4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139 є витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.05.2017 року у справі № 823/2110/16, яке набрало законної сили вирішено стягнути з позивача податковий борг в сумі 25 000, 00 грн. відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно із ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 41, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року - скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді Собків Я.М.

Сорочко Є.О.