Справа № 826/17482/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

13 грудня 2017 року м. Київ № 826/17482/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді - Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

та представників сторін:

від позивача - Михайлюк - Філімонова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві
до Приватного підприємства "Ярослав"
про застосування заходів реагування,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Ярослав" про зобов'язання відповідача допустити до приміщень на території відповідача за адресою: вул. Автозаводська, 2 для проведення позивачем перевірки додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року відкрито скорочене провадження у адміністративній справі та надано строк відповідачу для надання заперечень, а від позивача витребувані додаткові матеріали по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2017 року суд ухвалив розгляд адміністративної справи здійснювати за загальними правилами КАС України, зважаючи на подані відповідачем заперечення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ ДСНС у м. Києві від 11.08.2016 року №363 начальникам районних управлінь ГУ ДСНС у м. Києві, УОЗЗЦЗ на ОВО та УОППД у ДУ наказано організувати та забезпечити проведення у вересні 2016 року планових перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки згідно з додатками. До вказаного пунктом 22 було включено об'єкт перевірки - Приватного підприємства "Ярослав", термін проведення - 20.09-10.10.2016 року.

16.08.2016 року Оболонським РУ ГУ ДСНС України у м. Києві було складено повідомлення №28/1990 про проведення планової перевірки, яке було направлено рекомендованим листом з повідомленням відповідачу 02.09.2016 року.

У подальшому, працівником Оболонського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві 05 жовтня 2016 року на підставі наказу від 11.08.2016 року №363, посвідчення на проведення перевірки від 20.09.2016 року №555 було здійснено вихід на об'єкт за адресою: вул. Автозаводська, 2, з метою проведення планової перевірки Приватного підприємства "Ярослав".

Разом з тим, посадову особу позивача не було допущено до проведення перевірки, про що останнім 05 жовтня 2016 року складено акт про недопущення до проведення планової перевірки.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Згідно ч.3 ст.48 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Тобто, в силу прямої вказівки КАС України органи державної влади мають адміністративну процесуальну дієздатність. Водночас, наявність такої процесуальної дієздатності свідчить про можливість суб'єкта владних мати адміністративні процесуальні права і обов'язки, реалізовуючи їх у встановлений законом спосіб.

Судом враховано, що відповідно до п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Наведеному припису КЦЗ України кореспондує пп. 48 п. 4 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1052 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, а також пп. 35 п. 4 затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.02.2013 року №3 Положення про Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Крім того, підпунктом 73 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС України від 04.03.2013 року №3, визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території за дорученням ДСНС представляє її інтереси під час розгляду справ у судах.

Отже, у визначених випадках ГУ ДСНС у м. Києві має право виступати позивачем у суді, а також представляти інтереси ДСНС України за її дорученням під час розгляду справ у судах.

Водночас, адміністративна процесуальна дієздатність органів державної влади, у тому числі ГУ ДСНС у м. Києві, не є абсолютною з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, обґрунтовуючи своє право на звернення до суду із вказаним позовом, ГУ ДСНС у м. Києві посилається на абз.6 п.9 розділу ІІІ Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.11.2015 року №1337 (далі - Порядок). Наведеними положеннями вказаного Порядку передбачено, що посадові особи ДСНС України або її територіальних органів під час здійснення перевірок мають право звертатися у встановленому законом порядку до суду у випадку недопущення посадових осіб ДСНС України або її територіальних органів до проведення перевірки в цілому чи до окремих приміщень об'єкта перевірки, яка здійснюється в установленому законодавством порядку, з вимогою щодо зобов'язання суб'єкта господарювання забезпечити допуск до здійснення перевірки в цілому або частини приміщень об'єкта перевірки.

Тобто, наявність повноважень на звернення до суду із вказаним позовом ГУ ДСНС у м. Києві обґрунтовує посиланням на приписи підзаконного акту, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.3 ст.6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Приписи ч.2 ст.19 Конституції України закріплюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

При цьому в силу положень ч.5 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Отже, наведені норми процесуального закону обмежують адміністративну процесуальну дієздатність суб'єкта владних повноважень можливістю звернення до адміністративного суду виключно у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 року №12-рп/98 у справі у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство»), судова колегія вважає за необхідне зазначити, що термін «закон» є значно вужчим від терміну «законодавство» та, відповідно, не включає в себе також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що у рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» надано визначено принципу «належного урядування», який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

За таких обставин, ні Кодексом цивільного захисту України, ні іншим нормативно-правовим актом, що має силу закону або вищу від нього юридичну силу, не передбачено право ДСНС України та її територіальних органів на звернення до суду саме з позовом до юридичної особи про зобов'язання допустити працівників до проведення перевірки. У той час як приписи підзаконного акту, хоча й містять відповідне повноваження ГУ ДСНС у м. Києві, однак не мають необхідного визначеного як Конституцією України, так і Кодексом адміністративного судочинства України, правового статусу та юридичної сили.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 року №169-р, яке набрало чинності 21.05.2017 року, скасовано, зокрема, підпункт 1 пункту 1 наказу МВС України від 02.11.2015 року № 1337, саме яким затверджено Порядок, як такий, що не відповідає Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність належної у позивача дієздатності на звернення до суду із вказаним позовом. При цьому на необхідність з'ясування та перевірки правових підстав звернення територіальних органів ДСНС України із аналогічними позовними вимогами до адміністративного суду вказав і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 09.11.2017 року у справі №821/2205/16.

Таким чином, оскільки обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений у ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а за наслідками невиконання такого обов'язку суб'єктом господарювання позивач не наділений повноваженням на звернення до адміністративного суду із позовом про зобов'язання допустити посадових осіб до проведення перевірки, суд дійшов висновку про відсутність адміністративної процесуальної дієздатності особи, якою подана позовна заява.

Згідно п.1 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Беручи до уваги вищевикладене, суд зазначає про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.155, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Приватного підприємства "Ярослав" про зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська