Справа № 820/2124/17
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 грудня 2017 р. 10:57 год. справа №820/2124/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Рябченко Є.А.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась Головне управління ДФС у Харківській області з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення до бюджету України суми податкового боргу в загальному розмірі 235642,03 грн.

В обґрунтування позову вказано, що за наслідками проведеної податковим органом перевірки та на підставі акту перевірки №242/20-27-13-03-13/НОМЕР_1 від 22.04.2016 року, у відношенні ФОП ОСОБА_2 були прийняті податкові повідомлення - рішення №001781303 та № від 13.06.2015 року, якими визначено пеню та штрафну санкцію за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 235982,03 грн. Вказані податкові повідомлення - рішення не були оскаржені в судовому порядку, відповідно сума податкового боргу є узгодженою. Таким чином, сума заборгованості ФОП ОСОБА_2, з урахуванням часткової сплати податкового зобовязання, складає 235642,03 грн..

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що відповідач був необізнаний про наявність податкового боргу та звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень - рішень на підставі яких заявлено вимоги щодо стягнення податкового боргу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце повідомлений належним чином. Заяв або клопотань до суду не надав. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Лозівській обєднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області з 25.01.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2016 року Лозівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області було проведено позапланову невиїзну перевірку з питання дотримання валютного законодавства за експортним контрактом від 27.04.2015 року №3, укладеному з нерезидентом за період з 27.04.2015 по 06.04.2016, про що складено акт перевірки №242/20-27-13-03-13/НОМЕР_1. Перевіркою встановлено порушення: - ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме з перевищенням встановлених законодавством строків розрахунків за експортним контрактом №3 від 27.04.2015 з експортером; - порушення ст.1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» та ст.9 Декрету Міністрів України «Про системи валютного регулювання та валютного контролю».

За наслідками проведеної податковим органом перевірки та на підставі акту перевірки №242/20-27-13-03-13/НОМЕР_1 від 22.04.2016 року, у відношенні ФОП ОСОБА_2 були прийняті податкові повідомлення - рішення №001781303 та № від 13.06.2015 року, якими визначено пеню та штрафну санкцію за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 235982,03 грн. Відповідно до наявних матеріалів справи, вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача засобами поштового звязку.

З наявних матеріалів справи, судом встановлено, що вказані податкові повідомлення - рішення були оскаржені в судовому порядку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 року по справі №820/2422/17, яка набрала законної сили 31.07.2017 року, в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Лозівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень відмовлено.

В межах вказаної справи судом встановлено, що відповідачем було правомірно застосовано до ФОП ОСОБА_2 штрафну (фінансову) санкцію відповідно до податкового повідомлення - рішення від 13.06.2016 року № та враховуючи доведений факт порушення термінів розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів в іноземній валюті, суд приходить до висновку про правомірність застосування контролюючим органом у відношенні позивача штрафної (фінансової) санкції відповідно до податкового повідомлення - рішення від 13.06.2016 року №

З огляду на викладене, сума податкового боргу є узгодженою та правомірність її визначення підтверджується постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 року по справі №820/2422/17.

Таким чином, сума заборгованості ФОП ОСОБА_2, з урахуванням часткової сплати податкового зобовязання, складає 235642,03 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком позову та копією облікової картки платника податків.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визначається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 названого Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно вимог пп. 14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.57.3 ст.57 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що грошові зобов'язання вважаються узгодженими в тому випадку, якщо рішення контролюючого органу, за яким стягується податковий борг, не було скасовано і є чинним.

Отже, у справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 31.05.2016 року по справі №822/2125/15 (К/800/47437/15).

Згідно положень п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У звязку з несплатою ФОП ОСОБА_2 податкового боргу, податковим органом було сформовано податкову вимогу №3702-17 від 20.10.2016 року, яка була направлена засобами поштового звязку на адресу реєстрації відповідача та повернулась з відміткою пошти через закінчення терміну зберігання.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до змісту адміністративного позову, податкова вимога є дійсною, в судовому порядках не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Відповідно до п.п.20.1.32, п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 та 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що доказів погашення відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду цього спору не надав, узгодження суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до бюджету України суми податкового боргу в загальному розмірі 235642,03 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, податкова адреса: АДРЕСА_1, 64801, розрахункові рахунки №1806, 1806 в ПАТ «Сбербанк», МФО 320627) до бюджету України суму податкового боргу в загальному розмірі 235642,03 грн. (двісті тридцять пять тисяч шістсот сорок дві гривні) 03 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2017 року.

Суддя Біленський О.О.