Справа № 643/768/17
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/768/17
Провадження № 2-а/643/114/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участі секретаря Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 8 батальйону 4 УПП в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що відповідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 576745 від 30.11.2016 року ОСОБА_1 30.11.2016 року приблизно об 17-00 годині керуючи автомобілем « КІА РІО», державний номерний знак НОМЕР_1 по Площі Театральній та вул.Донец Захаржевського в м.Харкові здійснив зупинку ближче 10 метрів від перехрестя, чим порушив п. 15.9. ПДР України , за що передбачена відповідальність по ч 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу сумі 255 гривен.

Позивач вважав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд скасувати вказану постанову.

В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 128 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції Українипередбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного , повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право:знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністартинвої відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випажках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу.

Відповідно до ст. 59 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та законами України.

Інспектор виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності без повного зясування обставин справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор не надав можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Црім того, інспектор проігнорував вимоги ч.2 ст.ЗЗ КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи, 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляу; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 1 ч. 1 ст. 17 згаданого Кодексу України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заявлені відповідачі не зявились в судове засідання , ігнорували вимогу суду про необхідність надання матеріалів адміністративного провадження, письмових заперечень , доказів, доводів і спростувань позовних вимог не надали, тому суд вирішив спір на підставі доказів, що були надані позивачем.

Відповідач не подав належні і допустимі докази на спростування встановлених обставин, на підтвердження правомірності дій інспектора при ухваленні стосовно позивача постанови.

За таких обставин, суд вважає, що оспорена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9,23, 121, 246, 247, 273, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 576745 від 30.11.2106 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розміру 255 гривен за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 576745 від 30.11.2106 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розміру 255 гривен за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Майстренко О.М