Справа № 242/3501/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Владимирська І.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року справа №242/3501/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 17 листопада 2017 року в адміністративній справі №242/3501/17 за позовом ОСОБА_3 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу певних періоді його роботи при призначенні пенсії; зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу період його роботи з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року на підприємстві «Шахтоуправління «Октябрьське» Виробничого об'єднання «Донецьквугілля», та повторно розглянути заяву від 04.07.2017 року про призначення пенсії.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 17 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_3 періоду його роботи на підприємстві «Шахтоуправління «Октябрьське» виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля» з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року.

Зобов'язано Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 04.07.2017 року № 2017 з урахуванням до пільгового стажу періоду його роботи на підприємстві Шахтоуправління «Октябрьське» виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля» з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що надана позивачем уточнююча довідка не може братися до уваги, оскільки видана підприємством, що знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі.

Також позивачем не надано підтвердження проведення атестації робочих місць в спірні періоди його роботи.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з записів трудової книжки позивача він працював:

з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року в «Шахтоуправління «Октябрьське» виробничого об'єднання «Донецьквугілля» учнем гірника підземного, гірником підземним з повним робочим днем в шахті.(а.с. 9-11).

Уточнюючою довідкою №125 від 26.06.2017 року, виданою ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «ДВЕК», підтверджується, що ОСОБА_3 працював на в Шахтоуправлінні «Октябрьське» ВО «Донецьквугілля» (ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП ДВЕК») учнем гірника, гірником з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею на дільниці ремонтно-відновлювальних робіт з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року, дана посада відноситься до Списку № 1 розділу 1 підрозділу 1 «Гірничі роботи» позиція 1010100а, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11.03.1994 року № 162 (а.с. 12).

Відповідно до довідки № 165 від 08.06.2017 року, підтверджено розмір заробітної плати для обчислення пенсії позивачу за період його роботи на підприємстві «Шахтоуправління «Октябрьське» Виробничого об'єднання «Донецьквугілля» з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року (а.с. 13)

Відповідно до наказу №78/к від 17.01.1995 року в «Шахтоуправління «»Октябрське» проведено атестацію робочих місць, за результатами якої посади позивача атестовані та підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (а.с.14-15).

04.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 13 п «а» ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

З 25.06.2017 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст..13 п. «а» ЗУ «Про пенсійне забезпечення». При цьому страховий стаж складає 29 років 01 місяць 05 днів, пільговий 11 років 02 місяці 04 дні.

До пільгового стажу позивача не враховано період його роботи на підприємстві «Шахтоуправління «Октябрьське» Виробничого об'єднання «Донецьквугілля» з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року через відсутність уточнюючої довідки та не підтвердження проведення атестації робочих місць підприємством. (а.с.5)

Спірним є питання правомірності не включення пенсійним органом до пільгового стажу позивача періоду його роботи на підприємстві «Шахтоуправління «Октябрьське» Виробничого об'єднання «Донецьквугілля» з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року.

Згідно п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 13 ч. 1 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

На підставі зазначених приписів нормативно-правових актів не заслуговують на увагу доводи відповідача про неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в звязку з нненаданням уточнюючої довідки, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день під землею, на посадах, яка відносяться до Списку №1- підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Враховуючи, що в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу за спірний період часу в Шахтоуправлінні «Октябрьське» ВО «Донецьквугілля» (ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП ДВЕК») учнем гірника, гірником підземним з повним робочим днем під землею з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року, зазначені професії передбачені Списком №1, відповідач неправомірно відмовив зарахувати в пільговий стаж позивача зазначений період його роботи.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що уточнююча довідка на підтвердження пільгового стажу позивача та його заробітку, видана підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому, вона є недійсною та не може прийматися до уваги.

Колегія суддів зазначає, що на штампі уточнюючих довідок зазначена адреса м. Донецьк, яке в свою чергу, відноситься до населених пунктів, визначених Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Положеннями Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» передбачено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.

Колегія суддів не приймає як належний та допустимий доказ надані позивачем уточнюючі довідки від 26.06.2017 року (а.с.12-13), оскільки підприємство, яке видало ці довідки, не було створено у порядку, передбаченому законами України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м. Донецька.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року «Лоізіду проти Туреччини» дійшов такого висновку «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен був взяти до уваги інформацію зазначену у довідках, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до Управління за призначенням пенсії на пільгових умовах.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що інформація, яка міститься в довідках про пільговий стаж позивача та заробіток, в сукупності з фактичними даними, які відображені в трудовій книжці позивача, в наказах про атестацію робочих місць, підтверджує, що позивач працював з 28.02.1994 року по 30.09.1999 року в «Шахтоуправління «Октябрьське» виробничого об'єднання «Донецьквугілля» учнем гірника підземного, гірником підземним з повним робочим днем в шахті, посади позивача відносяться до Списку №1.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного судова колегія приходить до висновку, що висновок відповідача про неврахування в пільговий стаж спірного періоду роботи позивача на шахті не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та обєктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання протиправними дій пенсійного органу щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_3 спірного періоду його роботи та зобовязання відповідача зарахувати спірний період роботи позивача до його пільгового стажу та повторно розглянути заяву про призначення пенсії з врахуванням спірного періоду.

За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 17 листопада 2017 року в адміністративній справі №242/3501/17 залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 17 листопада 2017 року в адміністративній справі №242/3501/17 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді А.В. Гайдар

ОСОБА_4