Справа № 265/3205/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року справа №265/3205/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

при секретареві судового засідання Святодух О.Б.,

з участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 6 листопада 2017 року у справі № 265/3205/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

04.05.2017 позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУПФУ в Донецькій області) звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у Донецькій області (далі ГТУЮ у Донецькій області), в якому просив: визнати неправомірними дії та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області) від 19 квітня 2017 року ВП №51532129 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 107,00 грн. (справа №265/3205/17 а.с. 1-3).

13.05.2017 ГУПФУ в Донецькій області звернувся до суду з позовом до ГТУЮ у Донецькій області та просив: визнати неправомірними дії та скасувати постанову ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області від 24 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №53817616 з примусового виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області №51532129 від 19.04.2017 (справа №265/3561/17 а.с. 1-2).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 8 серпня 2017 року адміністративні справи №265/3205/17 та №265/3561/17 за вищенаведеними позовами обєднані в одне провадження за №265/3205/17 (справа №265/3561/17 а.с. 29).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 6 листопада 2017 року у задоволенні зазначеного позову ГУПФУ у Донецькій області відмовлено (справа №265/3205/17 а. с. 149-153).

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі, оскільки судом порушено норми матеріального права. В обгрунтування доводів скарги посилався, зокрема, на те протиправність спірної постанови від 19 квітня 2017 року ВП №51532129 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 107,00 грн., у звязку з відсутністю належного розрахунку таких витрат. Вважає, що наведений в цій постанові розрахунок є безпідставним, містить завищені суми та не підтверджений документально (справа №265/3205/17 а.с. 155-157).

Від відповідача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Звертав увагу суду, що доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості сум витрат виконавчого провадження не були підставою для заявленого позову і судом першої інстанції не досліджувалося дане питання ( а. с. 168 -172).

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін. Наполягав, що позивач безпідставно обґрунтував апеляційну скаргу недоведеністю розміру витрат виконавчого провадження, оскільки підставою для позовних вимог були посилання позивача на протиправність винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови та постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчила доводи апеляційної скарги, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року скасовано постанову Орджонінкідзевського районного суду м. Маріуполя від 15 листопада 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ГУПФУ в Донецькій області про перерахунок пенсії. Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: зобовязано ГУПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 як інваліду війни І групи відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року (справа №265/3205/17 а .с. 5-6).

На підставі вищенаведеної постанови Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя видано виконавчий лист №2а-78/11, який предявлено для виконання до ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області (справа №265/3205/17 а.с. 102-103).

04.08.2016 державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої скеровано сторонам виконавчого провадження.

01.09.2016 до відділу надійшов лист боржника - Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, яким повідомлено про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_3, як інваліду війни 1 групи відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року по 23 липня 2011 року, але в резолютивній частині виконавчого документа не визначено кінцеву дату здійснення перерахунку, дата «23.07.2011» в резолютивній частині рішення не визначена, а визначена боржником самостійно.

01.09.2016 державний виконавець виніс постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 51532129, у звязку зі зверненням до Вищого адміністративного суду за розясненням резолютивної частини виконавчого документа.

20.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження у звязку з надходженням ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.10.2016, якою визначено дату перерахунку - 23.07.2011.

01.09.2016 до відділу надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області №3994/03-2/24 від 30.08.2016, яким боржник повідомив відділ про те, що управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.11 2010 року до 23.07.2011, сума заборгованості з пенсії, яка підлягає виплаті стягувачеві складає 14679,рз грн., однак виплатити нараховані грошові кошти у ГУ ПФУ у Донецькій області немає можливості через відсутність бюджетних асигнувань.

10.01.2017 державним виконавцем скеровано вимогу до ГУ ПФУ у Донецькій області щодо виконання рішення суду в повному обсязі в 10-денний термін з дати отримання вимоги.

Листом від 13.01.2017 № 278/08/2 ГУ ПФУ у Донецькій області повідомило ВДВС про неможливість виконати рішення суду в повному обсязі в частині виплати нарахованих за рішенням суду коштів з огляду на те, що з Державного бюджету України не надійшли додаткові кошти в обсягах, що можуть забезпечити фінансування донарахованих за рішеннями судів сум. Для проведення виплат пенсіонерам даної категорії в розмірах, визначених рішеннями суду, коштів в державному бюджеті не передбачено.

04.04.2017 до ВДВС надійшов лист ГУ ПФУ у Донецькій області від 31.03.2017 №3120/08-2, яким повідомлено про виконання рішення суду в повному обсязі, у тому числі проведення виплат за рішенням суду ОСОБА_3 у розмірі 14 679,03 гри.

19.04.2017 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову ВП №51532129 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-78/11, виданого 25.11.2015 Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про зобовязання ГУПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 як інваліду війни І групи відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 1 листопада 2010 року, у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (справа №265/3205/17 а. с. 100 -101).

19.04.2017 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області згідно статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП 51532129 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 107,70 грн. з примусового виконання виконавчого листа №2а-78/11, виданого 25.11.2015 Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя. Зі змісту зазначеної постанови встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2016 №3917/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями» з 05.01.2017 встановлено плату за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в сумі 51 грн. При примусовому виконанні виконавчого провадження здійснено канцелярські витрати (папір, тонер, витрати поштового направлення та інше) 56,70 грн., а всього -107,70 грн. (справа №265/3205/17 а.с. 12-13).

24.04.2017 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області згідно статей 3, 4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову ВП №53817616 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №51532129, виданої 19.04.2017 ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області про стягнення з ГУПФУ в Донецькій області витрат на проведення виконавчих дій в сумі 107,70 грн. (справа №265/3561/17 а. с. 4).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність прийняття відповідачем постанови від 19.04.2017 ВП 51532129 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 107,70 грн. та постанови від 24.04.2017 ВП №53817616 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №51532129, виданої 19.04.2017 ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області про стягнення з ГУПФУ в Донецькій області витрат на проведення виконавчих дій в сумі 107,70 грн.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Законів України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404), наказу Міністерства юстиції України «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» від 29.09.2016 №2830/5, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5) (далі Інструкція) в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Порядок примусового виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії, визначений ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, ст. 63 цього Закону визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною і постою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вирога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що станом на 18.01.2017 рішення суду боржником не було виконано, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника ВП № 51532129 у розмірі 5100,00 грн. та скеровано боржнику вимогу щодо виконання рішення суду, якою його попереджено про накладення штрафу у подвійному розмірі та кримінальну відповідальність у разі повторного невиконання рішення суду і повторно надано 10-денний строк на виконання рішення суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України» зазначає, що реалізація особою права, яке повязано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань, є безпідставними.

ЄСПЛ у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

ЄСПЛ в пункті 40 рішення «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обовязкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує, виконання судового рішення, то передбачені ст. 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «ГІіалопулос та інші проти Греції», пункт 68). Принцип верховенства права зобовязує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові та практичні умови для втілення їх у життя (справа «Броньовський проти Польщі», заява № 31443/96, рішення від 22.06.2016, п.184).

Встановлено, що виконавче провадження було відкрито 04.08.2016, а рішення суду було фактично виконано боржником в 29.03.2017.

В статті 39 Закону №1404 визначено вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження. Зокрема, частиною першої статті цього Закону визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач листом від 30.08.2016 підтвердив невиконання ним рішення в повному обсязі, тобто виплати за рішенням суду не були здійснені.

Колегія суддів погоджується з запереченнями відповідача, що позивач в апеляційній скарзі посилався на статті Закону «Про виконавче провадження», судову практику та навів доводи, які не стосуються порядку винесення та стягнення витрат виконавчого провадження, зокрема, вони стосуються виконавчого збору та штрафу, які у даній справі не є предметом розгляду.

Виходячи з норм Закону №1404, витрати виконавчого провадження не стягуються у разі, якщо рішення виконано в повному обсязі до моменту відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст.42 цього ж Закону, витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. Так, наказом Міністерством юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 визначено види та розміри витрат виконавчого провадження, а саме витрати є: 1) витрати повязані з виготовленням документів виконавчого провадження - папір, копіювання, друк документів; 2) пересилання документів виконавчого провадження - конверти, знаки поштової оплати (марки), послуги маркувальної машини, послуги поштового звязку.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2016 № 3917/5 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями», встановлено з 05.01.2017 плату за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в розмірі 51,00 грн.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону №1404 підлягають примусовому виконанню, визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі - Інструкція).

Відповідно до частини 2 розділу VI Інструкції, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, Ц, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Боржник, який є позивачем у цій справі, повідомив ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області про те, що рішення суду виконано в повному обсязі, а саме на підставі списку №1 від

29.03.2017 виплачено заборгованість з пенсії ОСОБА_3 у розмірі 14679,03 грн.

19.04.2017 головним державним виконавцем у відповідності з п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

На підставі ст.42 Закону №1404 та частини 2 розділу VI Інструкції 19.04.2017 головним державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Згідно п. 7 Розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, при виконанні рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках, виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основна винагорода приватного виконавця та штрафи не стягнуто, виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом, шляхом звернення стягнення на кошти та інше належне боржнику майно.

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону № 1404, 24 квітня 2017 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області, при примусовому виконанні постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, виділеної в окреме виконавче провадження від 19.04.2017 № 51532129, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53817822.

З огляду на викладені обставини та наведені норми матеріального права колегія суддів дійшла висновку, що спірні постанови від 19.04.2017 ВП 51532129 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 107,70 грн. та постанови від 24.04.2017 ВП №53817616 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №51532129, виданої 19.04.2017 ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області про стягнення з ГУПФУ в Донецькій області витрат на проведення виконавчих дій в сумі 107,70 грн. є законними і при їх прийнятті відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом №1404.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції з підстав не доведення розміру витрат на проведення виконавчих дій, оскільки позивач звертаючись до суду з позовом і під час його розгляду судом першої інстанції підставами для визнання незаконними спірних постанов визначав саме незаконність їх прийняття, вважаючи, що рішення суду про перерахунок та виплату пенсії гр-ну ОСОБА_3 боржником - пенсійним органом, а у цій справі - позивачем, було виконано до початку його примусового виконання, питання щодо наведення розрахунку витрат не було спірним.

За встановлених вище обставин та наведених обґрунтувань в сукупності з нормами матеріального закону, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про те, що спір за суттю вимог вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, постанова суду першої інстанції не може бути скасована з одних лише формальних міркувань.

Ухвала складена в повному обсязі 14 грудня 2017 року.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 6 листопада 2017 року у справі № 265/3205/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанов залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

ОСОБА_4