Справа № 520/14236/17
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/865/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м.Одесі про визнання дій неправомірними, перерахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.17 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними, перерахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання, в якому просить визнати неправомірним (незаконним) рішення ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №154 від 23.10.2017 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного утримання судді у відставці виходячи із його посадового окладу у загальному розмірі 29626,00 гривень, починаючи з 13.12.2016 року ( з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1466 гривень); зобовязати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі перерахувати ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці виходячи з його посадового окладу у загальному розмірі 29626,00 гривень починаючи з 13.12.2016 року (з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмір 1466 гривень); стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір сумою 640,00 гривень та витрати на правову допомогу у сумі 3000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Представник ОСОБА_2 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до судового засідання надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, в якій позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просить відмовити у позові, також суд надано заперечення проти позову в яких зазначено, що управління діяло в рамках чинного законодавства, а позовна заява є безпідставною та необґрунтованою.

Суд вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси ОСОБА_1 з 13.12.2016 року призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виходячи із його посадового окладу у розмірі 28160 грн., який був зазначений у довідці, що видана апеляційним судом Одеської області, на час його звернення до відповідача.

06.09.2017 року апеляційним судом Одеської області ОСОБА_1 була видана повторна довідка про розмір його грошового окладу необхідного для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки у довідці від 14.12.2016 року за №309 апеляційним судом Одеської області помилково не була зазначена матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 1466 грн., яка також входить у розмір грошового окладу для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, розмір посадового окладу ОСОБА_1, з якого має бути призначене довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до довідки апеляційного суду Одеської області за №247 від 06.09.2017 року становить 29626 грн..

17.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеного мені довічного утримання судді у відставці, на що отримав від останнього рішення за №154 від 23.10.2017 року про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із тим, що матеріальна допомога на оздоровлення не включається у розмір грошового окладу, з якого обчислюється щомісячного довічне грошове утримання судді у відставці. Таке рішення пенсійного фонду позивач вважає безпідставним незаконним та таким, що порушує його права, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

За змістом норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток/дохід/ застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

При призначенні позивачці довічного грошового утримання судді у відставці помилково не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, що надається до щорічної основної оплачуваної відпустки та є складовою суддівської винагороди і має враховуватися при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці.

Апеляційним судом Одеської області ОСОБА_1 було надано довідку № 247 від 06.09.2017 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, складає 29626,00 грн., у тому числі матеріальна допомога на оздоровлення у сумі 1466 гривень.

17.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_2 об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі з заявою про перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, відповідно до довідки Апеляційного суду Одеської області № 247 від 06.09.2017 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі рішенням № 154 від 23.10.2017 року відмовило ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що матеріальна допомога судді на оздоровлення до складу суддівської винагороди не входить.

Відповідач відмовляючи у проведенні такого перерахунку, посилався на те, що допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди і для включення до складу заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підстав немає.

Однак, нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Згідно з п. 3 рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/ 2016р, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно зі ст.6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.ст. 133-134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення ОСОБА_1 суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір підлягав збільшенню на 2%.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3. Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004 року, матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась позивачці систематично та включена в оподатковуваний дохід.

Бухгалтерією апеляційного суду Одеської області матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчать копія довідки № 247 від 06.09.2017 року / а.с. 7/.

Таким чином, матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу і на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а 11 та від 06.11.2013 року № 21-350а 13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3- рп/2013 визначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія), чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Таким чином відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку позивачу довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про пенсійне забезпечення», а тому такі дії слід визнати протиправними.

Зважаючи на зазначене порушене право позивача щодо отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до довідки № 247 апеляційного суду Одеської області від 06.09.2017 року слід відновити шляхом зобов'язання відповідача провести відповідний перерахунок та здійснити відповідні виплати, а тому позов доведено і він підлягає задоволенню.

Судові витрати по Кодексу адміністративного судочинства складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи ( ч.1 ст. 87). Частиною першою статті 94 КАС визначено порядок розподілу судових витрат, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень. В даної справі документально підтверджені судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору в розмірі 640 гривень які підлягають стягненню з ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м.Одесі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1.

Стосовно вимог ОСОБА_1 у частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Правову допомогу в адміністративному процесі може надавати адвокат чи інша особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Такими витратами згідно ст. 90 КАС України є витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Однак позивачем не надано суду жодного доказу щодо звернення останнього за правовою допомогою, понесення ним відповідних витрат, тощо.

Відповідно до ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З наведеної норми вбачається, що правовою допомогою у адміністративному процесі визнається допомога правового характеру лише адвоката або у визначених законом випадках іншого фахівця у галузі права, які її надають на підставі договору. До цих витрат не належать витрати, пов'язані із прибуттям до суду адвоката чи іншого фахівця у галузі права, які діють як представники сторін, оскільки це самостійний вид судових витрат, що визначений статтею 91 КАС України, про відшкодування яких на цій підставі позивачем вимог не заявлялось.

З урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», під час розгляду справи на підтвердження понесених позивачем витрат не надано доказів сплати зазначених витрат. Позивачем не доведено обставин та підстав, за якими наведені норми процесуального закону зумовлюють можливість відшкодування йому витрат на правову допомогу, у зв'язку з чим вимоги про розподіл витрат шляхом присудження на користь позивача витрат на правову допомогу, згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КАС України, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 70, 99,100, 158-163 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м.Одесі про визнання дій неправомірними, перерахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання- задовольнити частково.

Визнати неправомірним (незаконним) рішення ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №154 від 23.10.2017 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного утримання судді у відставці виходячи із його посадового окладу у загальному розмірі 29626,00 гривень, починаючи з 13.12.2016 року ( з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 1466 гривень).

Зобовязати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі перерахувати ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці виходячи з його посадового окладу у загальному розмірі 29626,00 гривень починаючи з 13.12.2016 року (з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення у розмір 1466 гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного Управління пенсійного фонду України в м.Одесі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 гривень.

В частині позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу сумою 3000,00 гривень- відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення постанови - з моменту отримання копії цієї постанови.

Суддя Луняченко В. О.