Справа № 521/7538/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р.м. ОдесаСправа № 521/7538/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Плавич І.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Бойка А.В.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

апелянта - ОСОБА_2

представника відповідача - Коренюк О.В. (довіреність від 21.07.2017 року)

представника третьої особи - ОСОБА_4 (довіреність від 28.12.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 5 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Одеської міської ради про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням доповнень до позову (Т. І, а.с. 164-173), просила скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк О.В. від 14.03.2017 року про закінчення виконавчого провадження №52980702 з виконання виконавчого листа №521/18225/15-а від 10.11.2016 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси, та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження №52980702 шляхом винесення відповідної постанови; зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк О.В. зобов'язати Одеську міську раду виконати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016 року по справі №521/18225/15-а на підставі виконавчого листа №521/18225/15-а від 10.11.2016 року, виданого Малиновським районним судом м. Одеси; зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк О.В. зобов'язати Одеську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 24.03.2015 року (вх. №36-Р-1372) щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, з внесенням питання до повістки дня сесії міської ради на головну сторінку одноособово.

В обґрунтування позову зазначено, що в судовому порядку зобов'язано орган місцевого самоврядування повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Під час примусового виконання судового акту боржником прийнято рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), про що повідомлено державного виконавця. Врахувавши повідомлені боржником обставини та вказане рішення Одеської міської ради, державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання виконавчого документа. Однак, позивач зазначає, що державним виконавцем не було враховано ту обставину, що вказане рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, прийняте з порушенням установленого порядку, без визначення відомостей щодо розгляду раніше поданої позивачем заяви, відомостей щодо виконання судового рішення, а також містить недостовірні відомості щодо місце розташування земельної ділянки і її цільового призначення. Зазначені обставини свідчать про відсутність фактичного виконання рішення суду боржником, а отже постанова державного виконавця є безпідставною, не узгоджується із вимогами законодавства, що є безумовною підставою для її скасування і зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження та виконати виконавчий документ згідно установленого Законом порядку.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 5 жовтня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року по справі №521/18225/15-а визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради №6756-VІ від 10.06.2015 року в частині відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Зобов'язано Одеську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 24.03.2015 року (вх.№36-Р-1372) щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1.

На виконання вказаного судового рішення, яке набрало законної сили 27.04.2016 року, Малиновським районним судом м. Одеси 10.11.2016 року видано виконавчий лист по справі №521/18225/15-а про зобов'язання Одеської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 24.03.2015 року (вх.№36-Р-1372) щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 (Т. І, а.с. 28).

24.11.2016 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк О.В. відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_2, поданою 23.11.2016 року, про примусове виконання виконавчого листа по справі №521/18225/15-а (Т. І, а.с. 232).

09.12.2016 року, 26.12.2016 року та 09.02.2017 року боржником подано державному виконавцю заяви, в яких Одеська міська рада повідомила про фактичне виконання судового рішення по справі №521/18225/15-а та просила закінчити виконавче провадження з виконання виконавчого листа на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (Т. І, а.с. 41-44, 217-218, 220-221, 227-230).

На підтвердження фактичного виконання постанови суду по справі №521/18225/15-а Одеська міська рада надала рішення №1371-VII від 07.12.2016 року про надання дозволу, зокрема, ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Т. І, а.с. 223).

Врахувавши повідомлені боржником обставини та докази в підтвердження виконання рішення суду, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк О.В. винесено постанову від 14.03.2017 року ВП №52980702 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із винесеною постановою, посилаючись на її безпідставність, позивач вернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про її скасування із зобов'язанням державного виконавця відновити виконавче провадження та вчинити дії для повного виконання судового рішення.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого документа у повній мірі досліджено повідомлені боржником обставини про виконання судового рішення, отже під час закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв у відповідності та згідно вимог Закону, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови та зобов'язання державного виконавця вчинити певні дії відсутні.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, однією з підстав для закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів вважає, що фактичне виконання виконавчого документа матиме місце, у разі коли встановлений судовим рішенням спосіб відновлення порушеного права дотриманий боржником у чіткій відповідності судовому рішенню.

Так, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року по справі №521/18225/15-а визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради №6756-VІ від 10.06.2015 року в частині відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язано Одеську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 24.03.2015 року (вх.№36-Р-1372) щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1.

При цьому, колегія суддів враховує те, що відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР питання з регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

За правилами ч. 1 ст. 59 Закону України від 21.05.1997 року №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Як вірно встановив суд першої інстанції та не заперечується позивачем, 07.12.2016 року на пленарному засіданні Одеською міською радою надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), про що прийнято рішення №1371-VII.

Дослідивши рішення органу місцевого самоврядування, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний акт у повній мірі відповідає резолютивній частині постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року, а також змісту виконавчого листа, виданого на її виконання по справі №521/18225/15-а.

Отже, боржником вчинено дії, які у повній мірі відповідають висновку судового рішення, а повідомлення ним про виконання встановленого обов'язку з наданням підтверджуючих документів зумовлює державного виконавця закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

На момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови рішення суду по справі №521/18225/15-а є чинним, будь-яких виправлень у судовий акт та виконавчий документ в установленому Законом порядку не вносилось, а отже доводи позивача про те, що дії державного виконавця під час виконання виконавчого документа не були направлені на фактичне і повне виконання рішення суду є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час вирішення спору.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що фактично позивач не погоджується із прийнятим рішенням органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яке не є предметом спору у цій справі, а отже судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги доводи позивача про його неправомірність та не перевірено на відповідність вимогам Закону.

Враховуючи викладене, оскільки на виконання виконавчого документу боржником розглянуто заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, за результатом чого прийнято відповідне рішення, тобто має місце фактичне виконання в повному обсязі рішення суду, на момент прийняття оскаржуваної постанови виконавця рішення суду є чинним, виправлення у судовий акт та виконавчий документ не внесено, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є правомірним та підстави для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця відсутні.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані і відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 5 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.12.2017 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

А.В. Бойко