Справа № 754/13886/17
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/916/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, мотивуючи вимоги тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 року її позовні вимоги до Відповідача у даній справі задоволено частково, а саме Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов'язано здійснити переведення її з 29 листопада 2016 року на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку. Проте відповідачем дана постанова не виконується, працівниками Управління на свій розсуд нараховано 60% не з середньомісячного (чинного) заробітку, а із заробітної плати нарахованої на підставі постанови КМУ №34 від 06.02.2008 року яка втратила чинність у зв»язку з постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 року. Підставою для її звернення до суду є лист Відповідача від 02.08.2008 року в якому викладено про те, що у постанові суду не має вказівки про переведення на пенсію за нормами ЗУ «Про прокуратуру» у зв»язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури згідно довідки за №18-1550 від 03.11.2016 року, тому врахувати дану довідку при визначенні розміру пенсії в управління відсутні законні на те підстави. Тому була вимушена звернутися до суду з даним позовом, просила про визнання дій відповідача протиправними щодо не виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11. за №754/9688/16-а/630743/2016; визнати довідку ГПУ про чинний заробіток (померлого) втраченого годувальника від 03.11.2016 року №18-1550 зп яка обрахована на підставі Постанови КМУ №1013 від 09.12.2016 року такою, що дає їй право згідно діючого законодавства на перерахунок пенсії по втраті годувальника; зобов»язати Відповідача нарахувати та сплатити заборгованість, яка виникла перед нею в результаті невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада за №754/9688/16-а/630743/2016 за єдиною довідкою яку було одержано нею після втрати годувальника (смерті годувальника) від 03 листопада 2016 року №18-1550 зп в сумі 72 120 грн.; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 144 240.00 грн., а всього на загальну суму 216 360 грн.

Стороною відповідача - ЛОУПФУ в м. Києві до суду надано заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких дії Управління відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Відповідача у даній справі задоволено частково, а саме Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов'язано здійснити переведення її з 29 листопада 2016 року на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку.

15.12.2016 року позивачем подано заяву про виконання рішення суду.

Управлінням опрацьовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 року та переведено ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог ч. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків з 29.11.2016 року. Розмір пенсії становить 5742.74 грн. та виплачено різницю між отриманою та виплаченою пенсією у сумі 13258, 80 грн.

Як зазначив в своїх письмових запереченнях представник відповідача, розрахунок пенсії позивача було проведено виходячи із заробітної плати померлого годувальника 9460,51 грн. визначеної за довідкою від 02.08.2008 № 18-411/зп, що знаходилась в матеріалах пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_3 та з якої йому було обчислено пенсію яка в подальшому йому виплачувалась.

Частиною 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, необхідно зазначити, що обчислення пенсій за вислугою років працівникам прокуратури провадиться виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком пенсії.

В своїх письмових запереченнях на адміністративний позов представником відповідача також було зазначено про те, що Управлінням рішення суду було виконано в повному обсязі із фактичних (чинних) даних про заробітну плату на момент життя годувальника. ОСОБА_3 особисто було надано довідку про заробітну плати видану Генеральною прокуратурою України від 02.08.2008 № 18-411/зп, з розрахунку 9460,51 грн. Крім того, ОСОБА_3 за життя не звертався до пенсійного фонду з новою довідкою про заробітну плату у зв'язку із підвищенням з 1 грудня 2015 року посадових окладів працівникам органів прокуратури на 25 відсотків згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Таким чином, за своє правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати безумовно припиняються. Отже, ст.1227 Цивільного кодексу України визначається подальша доля тільки тих платежів, в даному випадку пенсії, право на які виникло за життя спадкодавця, тобто померлого ОСОБА_3

В своєму адміністративному позові Позивач наполягає провести розрахунок пенсії по втраті годувальника на підставі довідки виданої Генеральною прокуратурою України від 03.11.2016 № 18-1550 зп, яку їй було надано вже після розгляду адміністративного позову в Деснянському районного суді м. Києва.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, дана довідка видана 03.11.2016 року, а постанова Деснянським районним судом м. Києва була прийнята 19 вересня 2016 року, таким чином на момент прийняття постанови першою інстанцією позивач в справі не подавала таку довідку для огляду, а отже, вона не була предметом розгляду в судових засіданнях. Вказана довідка була подана позивачем лише 15.12.2016 року разом із заявою про виконання рішення суду.

Таким чином, Управлінням при розрахунку пенсії по втраті годувальника правомірно було враховано останню (чинну) довідку про заробітну плату, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи на підставі якої було обчислено пенсію померлому ОСОБА_3.

Відповідно до п. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ст. 195 КАСУ суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Крім того, в супровідному листі Генеральної прокуратури України від 03.11.2016 № 18-2178 вих.16 зазначено, що довідку про заробітну плату від 03.11.2016 року направлено для перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням з 1 грудня 2015 року посадових окладів працівникам органів прокуратури на 25 відсотків згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Тобто довідка видана для звернення до Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, втратили чинність.

У зв'язку з викладеним з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Оскільки Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 набрали чинності 01.06.2015 року, та станом на час звернення Позивача не визнані у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України, не скасовані, то наданий час підстави для перерахунку пенсії призначеної за нормами Закону України "Про прокуратуру» відсутні.

Отже, враховуючи вищевикладене, рішення суду є остаточним, законним та зрозумілим тому Управлінням при розрахунку пенсії по втраті годувальника правомірно було враховану останню довідку про заробітну плату, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи.

Щодо вимог адміністративного позову про відшкодування моральної шкоди, то вони є похідними від вимог адміністративного позову про визнання дій відповідача протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, а тому не підлягають задоволенюю судом також.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов′язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов′язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,4,17,18,19,49,51,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: