Справа № 810/344/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/344/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.01.2017 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на доходи фізичних осіб на 880 877 грн. 25 коп.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області (надалі за текстом - «Броварська ОДПІ»), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 16.09.2016 р. по 22.09.2016 р. посадовцем Броварської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником фізичною особою-платником податків ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

Результати перевірки оформлено актом № 255/1006-1304/НОМЕР_2 від 29.09.2016 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст. 170 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») наслідок не включення до складу загального річного оподаткованого доходу операцій з інвестиційними активами в 2014 р. в розмірі 5 520 000 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб на 935 476 грн. 80 коп.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Відповідно до договорів дарування від 08.12.2007 р. ОСОБА_2 отримала в дар від ОСОБА_3 1/2 частину нежитлової будівлі по АДРЕСА_1, в м. Черкаси та 1/2 частину незавершеного будівництва по АДРЕСА_2.

Будучи власником (засновником, учасником) новоствореного товариства з обмеженою відповідальністю «Нова конструкція» позивач 10.02.2008 р. передала до статутного капіталу цього підприємства:

- 1/2 частину нежитлової будівлі по АДРЕСА_1, в м. Черкаси вартістю 1 357 500 грн.;

- 1/2 частину незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 вартістю 3 882 500 грн.

Згідно договору купівлі-продажу від 14.10.2014 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Етуаль» придбало 100 % корпоративних прав ТОВ «Нова конструкція» у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за 8 325 000 грн.

Із зазначеної суми позивачеві було перераховано 4 162 500 грн., у тому числі 3 882 500 грн. за майно та 280 000 грн. за внесені нею кошти в якості збільшення розміру статутного капіталу.

Приймаючи до уваги, що майно (нежитлові приміщення) ОСОБА_2 отримала безоплатно і документально не підтверджено факт внесення останньою коштів на збільшення статутного капіталу, контролюючий орган дійшов висновку, що інвестиційний актив вважається подарованим платнику податків, а отже отримані кошти підлягали включенню до складу загального річного оподатковуваного доходу.

Враховуючи наведене, Броварська ОДПІ зазначила, що позивачем занижено фінансовий результат операцій з інвестиційними активами на суму 5 520 000 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2016 р., яким ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на доходи фізичних осіб на 1 169 346 грн., у тому числі 935 476 грн. 80 коп. за основним платежем та 233 869 грн. 20 коп.

Рішенням про результати розгляду скарги № 2403/14/10-36-10-01-04 від 23.12.2016 р. Головне управління ДФС у Київській області частково задовольнило скаргу позивача та скасувало назване податкове податкове-повідомлення рішення в частині з тих підстав, що ОСОБА_2 отримала від продажу інвестиційного активу 4 162 500 грн., а не 5 520 000 грн., як зазначено в акті перевірки.

За таких обставин, Броварською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2017 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на доходи фізичних осіб на 880 877 грн. 25 коп., у тому числі 704 701 грн. 80 коп. за основним платежем та 176 175 грн. 45 коп. за штрафними санкціями.

Підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України установлено, що платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (тут та надалі норми ПК України у редакції що була чинної на момент виникнення спірних правовідносин)

В силу вимог підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Особливості нарахування (виплати) та оподаткування окремих видів доходів визначено статтею 170 ПК України.

Так, згідно підпункту 170.2.2 пункту 170.2 названої статті ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами). До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента. Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Відповідно до підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

У даній правовій ситуації, як вірно зазначив суд першої інстанції, інвестиційний актив не був подарований позивачеві, а придбаний останнім шляхом внесення до статутного капіталу юридичної особи ТОВ «Нова конструкція» майна.

При цьому, ОСОБА_2 передала до статутного капіталу товариства 1/2 частину незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 за ціною 3 882 500 грн. і отримала за договором купівлі-продажу корпоративних прав цю ж суму за майно.

За таких обставин, позивач не отримала інвестиційного прибутку, а відтак слід погодитись з висновком суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення у наведеній частині.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що ОСОБА_2 було перераховано 280 000 грн. за внесені нею кошти в якості збільшення розміру статутного капіталу.

Дійсно, згідно протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Нова конструкція» № 2 від 17.10.2008 р. вирішено збільшити статутний капітал товариства на 560 000 грн. шляхом внесення засновниками грошових коштів.

Разом з тим, за даними квитанції № 51 від 21.10.2008 р. ці кошти були внесені ТОВ «Нова конструкція» через ОСОБА_5

Таким чином, документально не підтверджено факт внесення позивачем коштів у рахунок збільшення статутного капіталу товариства.

Ухвалюючи рішення у справі, окружний адміністративний суд помилково послався на письмові пояснення ОСОБА_5 про те, що платіжний документ містить помилку у графі «платник».

Підпункт 1.32 пункту 1 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 5 квітня 2001 р. № 2346-III визначає платника як особу, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів.

Аналогічне визначення платника надано у пункті 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за № 377/8976.

Тобто, в розумінні названих Закону та Інструкції платником за квитанцією № 51 від 21.10.2008 р. є ТОВ «Нова конструкція».

Відповідно ж до частини 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 повинна була включити до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2014 р. позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами у розмірі 280 000 грн.

Згідно пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII установлено, що мінімальна заробітна плата з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. становить 1 218 грн.

Згідно пункту 127.1 статті 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, Броварьска ОДПІ обґрунтовано збільшила позивачеві суму грошового зобов'язання із сплати податку на доходи фізичних осіб на 47 449 грн. 40 коп. за основним платежем (1 218 х 10 = 12 180 х 15 % = 1 920 грн.; 280 000 - 12 180 = 267 820 х 17 % = 45 529 грн. 40 коп.) та на 11 862 грн. 35 коп. (47 449, 40 х 25 % ) за штрафними санкціями.

Враховуючи наведене, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 липня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2017 року в частині збільшення ОСОБА_2 суми грошового зобов'язання із сплати податку на доходи фізичних осіб на 821 565 грн. 50 коп., у тому числі 657 252 грн. 40 коп. за основним платежем та 164 313 грн. 10 коп. за штрафними санкціями.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення постанови в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 12 грудня 2017 р.