Справа № 804/6156/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 р. Справа № 804/6156/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Южстанкомаш" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень
Товариство з обмеженою відповідальністю «Южстанкомаш» (далі ТОВ «Южстанкомаш», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті, на підставі яких були складені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки наявність господарської операції ТОВ «Южстанкомаш» з ТОВ «Екобуд С», ТОВ «Моцарт ЛТД», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Астон Інком», ТОВ «ДГ» підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які були надані відповідачу при проведенні перевірки;
- викладені в акті перевірки висновки щодо наявності у контрагентів позивача ознак фіктивності та провадження ними протиправної діяльності не є безпосереднім та беззаперечним доказом безтоварності господарських операцій, та самі по собі не можуть спростовувати факти, засвідчені первинними документами;
- в судовому порядку вже надавалась оцінка податковому повідомленню-рішенню, винесеному за результатами проведеної перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «Екобуд С»; посилання інспекторів на акт перевірки від 02.07.2015 року №72/22-01/33019191, в якому були зроблені висновки щодо відсутності реальності здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Моцарт ЛТД», ТОВ «Адела-Пром» та ТОВ «Астон Інком», є необґрунтованими, оскільки висновки перевірки оспорюються позивачем в суді;
- ТОВ «Южстанкомаш» для перевірки надало усі документи, а саме: наказ за №161 від 01.12.2015 року про утворення спеціальної комісії для встановлення технічного стану транспортних засобів зіпсованих внаслідок обвалу даху покриття в гаражі де зберігались автомобілі, а також акт технічного стану транспортних засобів від 02.12.2015 року, на підставі яких було зроблено уцінку таких транспортних засобів.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, надала суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначила, що наявна негативна інформація щодо зазначених контрагентів-постачальників ТОВ «Южстанкомаш» разом з дослідженням наданих до перевірки первинних документів стали підставою для висновків перевіряючих стосовно нереальності проведених господарських операцій перевіряємого підприємства та, як наслідок, встановлення порушень податкового законодавства в частині заниження ПДВ та податку на прибуток. Висновки планової перевірки зроблено з урахуванням додаткових обставин, що виникли, а саме з урахуванням наявного судового вироку стосовно визнання винною посадової особи ТОВ «Екобуд-С» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України. Також, перевіркою встановлено, що в грудні 2015 року ТОВ «Южстанкомаш» реалізовано 3 легкові автомобіля нижче балансової (залишкової) вартості на загальну суму 104509,86 грн.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За результатами перевірки складено акт від 18.08.2017 року №9359/04-36-14-19-33019191 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Южстанкомаш» податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, валютного законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року» (а.с.41-72 т.1).
Висновком акту перевірки встановлено порушення:
- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 505151 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 505151 грн.;
На підставі акту перевірки від 18.08.2017 року №9359/04-36-14-19-33019191 відповідачем сформовано та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення від 08.09.2017 року:
В основу прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом покладено висновок про відсутність документального підтвердження фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Екобуд С», ТОВ «Моцарт ЛТД», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Астон Інком», ТОВ «ДГ» за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року та порушення під час здійснення операцій з реалізації транспортних засобів.
У перевіряємий період ТОВ «Южстанкомаш» (замовник) укладені наступні договори:
1. з ТОВ «Моцар ЛТД» (виконавець) про виконання робіт №45/10-2014 від 01.10.2014 року, згідно умов якого виконавець приймає на себе зобовязання виконати комплекс робіт по ремонту верстатів: капітальний ремонт токарно-карусельного верстата моделі 1Б502, інв. 25; капітальний ремонт універсально-фрезерного верстата моделі FA5AV, інв. №12; капітальний ремонт і модернізація вертикально-фрезерного верстата мод.65А80ПМФ4, інв. №1022, а замовник зобовязується прийняти і сплатити виконані роботи відповідно до умов договору. На підставі пункту 1.2 договору роботи по ремонту верстатів виконуються поетапно, перелік виконуваних виконавцем робіт та їх етапи зазначаються в затверджених сторонами технічних завданнях, вартість робіт в протоколах узгодження договірної ціни окремо по кожній моделі верстата, які є невідємною частиною договору. Відповідно до пункту 2.1 договору загальна сума договору складає 377240 грн., включаючи ПДВ та складається з вартості ремонту верстатів: токарно-карусельного верстата моделі 1Б502, інв. 25 161760 грн., включаючи ПДВ, універсально-фрезерного верстата моделі FA5AV, інв. №12 107680 грн., включаючи ПДВ, вертикально-фрезерного верстата мод.65А80ПМФ4, інв. №1022 - 107800 грн., включаючи ПДВ. Згідно з пунктом 3.1 договору доставка верстатів в ремонт і повернення замовнику після ремонту здійснюється автотранспортом замовника за його рахунок. При надходженні верстатів в ремонт та повернення з ремонту сторони складають акт прийому-передачі. Пунктом 8.1 встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх обовязків (а.с.141-143 т.1).
Вказаний договір підписано зі сторони замовника директором ОСОБА_5, зі сторони виконавця директором ОСОБА_6
На виконання умов договору контрагентами складені та затверджені директорами підприємств:
- технічні завдання від 01.10.2014 року на виконання капітального ремонту токарно-карусельного верстата моделі 1Б502, інв. 25; капітального ремонту універсально-фрезерного верстата моделі FA5AV, інв. №12; капітального ремонту і модернізації вертикально-фрезерного верстата мод.65А80ПМФ4, інв. №1022 (а.с.144-146 т.1);
- акти від 01.10.2014 року та 05.10.2014 року прийому-передачі верстатів на ремонт та з ремонту по договору виконання робіт №45/10-2014 від 01.10.2014 року (а.с.151-152 т.1);
Відвантаження станків відбувалось згідно з товарно-транспортними накладними №1 від 01.10.2014 року та №7 від 05.10.2014 року автопідприємством, водієм ОСОБА_7, з пункту навантаження Павлоград до пункту розвантаження Київ та з пункту навантаження Київ до пункту розвантаження Павлоград (а.с.168-169 т.1).
Оплата за послуги здійснена шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Авикорс», згідно з договором №27/10-14 від 27.10.2014 року про переведення боргу, платіжним дорученням №553 від 27.10.2014 року в сумі 700000 грн., в тому числі ПДВ 116666,67 грн. (а.с.170-171 т.1);
2. з ТОВ «Адела-Пром» (виконавець) про виконання робіт №30 від 08.10.2014 року, згідно умов якого виконавець приймає на себе зобовязання виконати комплекс робіт по ремонту токарно-гвинторізного верстата з ЧПУ моделі 16М30Ф3122, інв. 12, а замовник зобовязується прийняти і сплатити виконані роботи відповідно до умов договору. На підставі пункту 1.2 договору роботи по ремонту верстатів виконуються поетапно, перелік виконуваних виконавцем робіт та їх етапи зазначаються в затвердженому сторонами технічному завданні, вартість робіт в протоколі узгодження договірної ціни окремо по кожній моделі верстата, які є невідємною частиною договору. Відповідно до пункту 2.1 договору сума договору складає 479400 грн., включаючи ПДВ. Згідно з пунктом 3.1 договору доставка верстата в ремонт і повернення замовнику після ремонту здійснюється автотранспортом замовника за його рахунок. При надходженні верстатів в ремонт та повернення з ремонту сторони складають акт прийому-передачі. Пунктом 8.1 встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх обовязків (а.с.172-174 т.1).
Вказаний договір підписано зі сторони замовника директором ОСОБА_5, зі сторони виконавця директором ОСОБА_8
На виконання умов договору контрагентами складені та затверджені директорами підприємств:
- технічні завдання від 08.10.2014 року на виконання капітального ремонту токарно-гвинторізного верстата з ЧПУ моделі 16М30Ф3122, інв. 12 (а.с.175-176 т.1);
- акти від 14.10.2014 року та 17.11.2014 року прийому-передачі верстатів на ремонт та з ремонту по договору виконання робіт №30 від 08.10.2014 року (а.с.179-180 т.1);
Відвантаження станка відбувалось згідно з товарно-транспортними накладними №43 від 17.11.2014 року та №5 від 14.10.2014 року автопідприємством, водієм ОСОБА_7, з пункту навантаження Павлоград до пункту розвантаження Київ та з пункту навантаження Київ до пункту розвантаження Павлоград (а.с.199-200 т.1).
Вказаний договір підписано зі сторони замовника директором ОСОБА_5, зі сторони виконавця комерційним директором ОСОБА_9
На виконання умов договору контрагентами складені та затверджені директорами підприємств:
- технічні завдання від 28.11.2014 року на виконання капітального ремонту верстата поздовжньо-шліфувального мод. МС510Ф1, інв. 21, ремонту верстата токарного мод.СУ-500, інв.11, доопрацювання баби к молоту мод.КО5 531, інв. №1326 (а.с.206-209 т.1);
- акти від 29.12.2014 року та 13.12.2014 року прийому-передачі верстатів на ремонт та з ремонту по договору виконання робіт №14/12 від 28.11.2014 року (а.с.214-215 т.1);
Відвантаження верстатів відбувалось згідно з товарно-транспортними накладними №8 від 13.12.2014 року та №48 від 29.12.2014 року автопідприємством, водієм ОСОБА_7, з пункту навантаження Павлоград до пункту розвантаження Київ та з пункту навантаження Київ до пункту розвантаження Павлоград (а.с.238-239 т.1).
4. з ТОВ «ДГ» (виконавець) про надання послуг №203 від 20.11.2014 року, згідно умов якого виконавець зобовязується за завданням замовника надати послуги з капітального ремонту верстатів, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 2.1 договору вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання та фіксується в актах наданих послуг. На підставі пункту 2.3 договору оплата за надані послуги проводиться в національній валюті України шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця або внесенням готівки в касу виконавця. Пунктом 6.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2014 року (а.с.244 т.1).
Вказаний договір підписано зі сторони замовника директором ОСОБА_5, зі сторони виконавця ОСОБА_10
На виконання умов договору контрагентами складені наступні первинні документи:
5. з ТОВ «Екобуд-СГ» (виконавець) про надання послуг №27-06/14 від 27.06.2014 року, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання з виконання ремонтів на території виконавця обладнання згідно з рахунками на оплату, які є невідємною частиною договору. Відповідно до пункту 2.1 договору загальна сума цього договору вказується в рахунках на оплату окремо по кожному типу обладнання. Пунктами 3.2 та 4.1 визначено, що строк виконання робіт та обєм робіт по договору визначені в технічних завданнях. На підставі пункту 3.3 договору робота вважається виконаною після підписання остаточного акта наданих послуг. Згідно з пунктом 11.1 строк дії договору встановлюється з моменту його підписання обома сторонами та до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору (а.с.13-14 т.2).
Вказаний договір підписано зі сторони замовника ОСОБА_5, зі сторони виконавця ОСОБА_11
На виконання умов договору контрагентами складені наступні первинні документи:
- технічні завдання з надання послуг (а.с.15-17 т.1);
- від 27.06.2014 року рахунок на оплату №2701, податкова накладна №2702, акт надання послуг №2703 з виконання робіт по капітальному ремонту і модернізації вертикально-фрезерного верстата мод. 65А80ПМФ4 на загальну суму 1223844 грн., в тому числі ПДВ 203974 грн. (а.с.18-19 т.2);
- дефектні акти на поточні ремонти верстатів (а.с.34 т.2).
Відвантаження верстатів відбувалось згідно з товарно-транспортними накладними №48 від 27.06.2014 року та №70 від 28.07.2014 року автопідприємством, водієм ОСОБА_7, з пункту навантаження ОСОБА_8 до пункту розвантаження Київ та з пункту навантаження ОСОБА_8 до пункту розвантаження Павлоград (а.с.38-39 т.2).
Позивачем надані суду копії актів приймання з ремонту деталей станків (а.с.40 т.2), договору на транспортно-експедиційне обслуговування експортно-імпортних та внутрішніх вантажів від 03.01.2014 року №89/11, укладеного з ФОП ОСОБА_7 (а.с.41 т.2).
Перевіркою, також, встановлено, що в грудні 2015 року ТОВ «Южстанкомаш» реалізовано 3 легкових автомобілі, а саме:
При цьому, відповідно до рахунку 105 «транспортні засоби» на кінець 2015 року рахується:
ДТ131 Кт 105 на вартість уцінки
Дт 975 Кт 105 уцінка
ДТ 791 Кт 975 списано на фінансовий результат 522549,31 грн.
На запит перевіряючого від 02.08.2017 року №3 з метою визначення правомірності проведеної уцінки основних засобів та декларування суми по рахунку 975 щодо надання документального підтвердження проведеної уцінки, а саме накази по підприємству, оцінку експерта, висновки органів щодо пошкоджень основних засобів та інше, посадовими особами підприємства було надано наказ від 01.12.2015 року №161 «Про створення спеціальної комісії» для встановлення технічного стану транспортних засобів зіпсованих внаслідок обвалу даху покриття в гаражі де зберігались автомобілі по вул. Іскровська 1/11 (а.с.42 т.2) та акт технічного стану транспортних засобів від 02.12.2015 року, підписаний заступником директора, старшим майстром, електриком та слюсарем ТОВ «Южстанкомаш» (а.с.43 т.2).
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами. Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку. Виникнення спору обумовлено тим, що найбільш поширеним способом порушення норм податкового законодавства є штучне введення в операції реального сектору економіки інших суб'єктів господарювання з метою отримання податкових та інших переваг, надання таких переваг на користь третіх осіб, що призводить до порушень бюджетних інтересів держави та прямо пов'язано із діями таких суб'єктів господарювання, які в свою чергу знаходяться поза межами контролю податкових органів, та мають ознаки кримінальних правопорушень. Саме для недопущення вказаних порушень здійснено податковий контроль, з огляду на те, що при відсутності фактичної реалізації товарів податковий кредит формується шляхом маніпулювання податковою звітністю, це здійснюється із проведенням транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, з метою надання вигоди третій особі, та не мають реального товарного характеру.
Виходячи з практики недопущення відображення в податковому обліку таких операцій вирішальним є підтвердження реальності операцій іншими належними та допустимими доказами, ніж видаткова та податкова накладна.
Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" № 742/11/13-11 від 02.06.2011р., з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обов'язковому з'ясуванню підлягають, зокрема, обставини, що підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (далі Закон №996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно до частини 2 статті 3 Закону №996 бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Як зазначено в статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів (послуг) із метою їх використання в господарській діяльності. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, діяльність якої, безумовно, здійснюється в межах правової відповідальності, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції та під час здійснення господарської операції.
З наданого представником відповідача розвернутого розрахунку по контрагентам позивача, щодо здійснення господарських операцій з якими позивачу визначено суми грошових зобовязань та штрафні санкції оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, встановлено, що суми оскаржуваних податкових повідомлень-рішень складаються з донарахувань сум ПДВ та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Екобуд-С», ТОВ «Моцарт ЛТД», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Істон Інком», ТОВ «ДГ» та нарахування ПДВ в результаті здійснення позивачем реалізації легкових машин за ціною нижче від залишкової вартості (а.с.160 т.2).
Щодо правових відносин позивача з ТОВ «Екобуд-С», суд зазначає, що предмет та період, що охоплювала перевірка, висновки якої зафіксовані в акті від 18.08.2017 року №9359/04-36-14-19-33019191, а саме 2014 рік за договором про надання послуг №27-06/14 від 27.06.2014 року, вже перевірялись контролюючим органом.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 року у справі №804/380/15 апеляційну скаргу Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області - залишено без задоволення; постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року залишено без змін (а.с.48-50 т.2).
На підставі частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Щодо господарських операцій, здійснених позивачем у 2014 році з виконавцями: ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Астон Інком», ТОВ «ДГ», суд зазначає, що фактично договори на виконання робіт та первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій були підписані від імені контрагентів їх директорами, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
Представником відповідача надані суду копії висновків експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Управління МВС України на Південно-західній залізниці від 26.01.2015 року №66, від 17.02.2015 року №110, №112, №114, з яких суду відомо про наявність факту підроблення підпису директорів ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на реєстраційних та статутних документах ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Астон Інком», ТОВ «ДГ» (а.с.98-118 т.2).
З аналізу наданих представником позивача та долучених до матеріалів копій актів здачі прийняття-робіт та рахунків-фактур встановлено, що вони не містять інформації стосовно осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, а саме містять підписи осіб без зазначення їх прізвища та посади.
Частиною 2 статті 9 Закону №966 визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити, крім іншого, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, зазначення посади та інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, якими є прізвище відповідальної особи, є обовязковими реквізитами акта здачі-приймання робіт (надання послуг) та рахунку-фактури, а їх відсутність свідчить про неналежне складання такого первинного документа.
Згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 (далі Правила №363), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
При перевірці фактичного транспортування верстатів на здійснення ремонтних робіт, судом встановлено, що в наданих до суду товарно-транспортних накладних не зазначено конкретного місцезнаходження пункту навантаження, вказано лише м. Павлоград, м. Одеса, м. Київ без зазначення точної адреси, вулиці, будинку, а тому неможливо встановити, з якої адреси здійснювалось відвантаження/розвантаження товару; інші графи не заповнені, здача та одержання товару відбувались директорами підприємств.
Вказані факти унеможливлюють встановлення місця, де фактично було здійснено навантаження/розвантаження верстатів, що перевозились з метою здійснення ремонтних робіт, та чи фактично здійснювалось перевезення верстатів на проведення ремонтних робіт.
Всі первинні та транспортні документи по господарським операціям від ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Астон Інком», ТОВ «ДГ» підписані директорами, тобто до господарських операцій, крім директорів підприємств, інших працівники не залучено, що свідчить про відсутність достатніх трудових ресурсів для здійснення відповідної діяльності.
Ухвалами Солом'янського районного суду міста Києва від 16.07.2015 року та від 24.07.2015 року у справах №1-кс/760/3387/15 та №1-кс/760/3667/15 встановлено, що фактично грошові кошти, в порушення податкового законодавства, з метою обготівкування направляються підприємствами «вигодонабувачами» не на підприємства за рахунок яких сформовано податковий кредит, а на ряд не задекларованих підприємств, а саме: ТОВ «Маринорк» () та ТОВ «Авікорс» (). При цьому, призначення платежу використовується «сплата за договором переведення боргу». Керівники та засновники даних СГД є пов'язаними особами з даною злочинною схемою та виступають ще керівниками та засновниками ряду СГД.

В ході досудового розслідування №0000022 від 30.01.2015 року встановлено, що кошти перераховуються на банківські рахунки, на які перерховані кошти ТОВ «Южстанкоммаш» по досліджуваних господарським операціям:

- ТОВ «Маринорк» (), зокрема на рахунок №3500, який відкритий у АТ «УКРСИББАНК» (МФО 351005), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Андріївська 2/12;

- ТОВ «Авікорс» (), зокрема на рахунок №5000, який відкритий у АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.

Отже, у визначених господарських операціях з підприємствами-виконавцями робіт та послуг: ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Астон Інком», ТОВ «ДГ», - відсутня ділова мета на отримання прибутку від наданих послуг, оскільки жодне із зазначених підприємств не отримало коштів за виконані роботи, оскільки вони були перераховані на рахунки не задекларованих підприємств.

При винесенні рішення, суд приймає до уваги те, що позивачем не надано інформації та її документального підтвердження стосовно подальшого використання відремонтованих верстатів у господарській діяльності позивача або їх реалізації та інше, внаслідок чого неможливо дослідити рух товару в межах цивільного обороту.

З огляду на формальність договорів та складених на їх виконання документів, на відсутність економічної складової, ділової мети, відсутність відповідальних осіб за здійснення господарської операції, недотримання порядку транспортування верстатів, суд дійшов висновку про відсутність фактичного надання послуг ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Астон Інком», ТОВ «ДГ» на адресу ТОВ «Южстанкомаш».

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

На підставі пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно зі статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Таким чином, висновок контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибутку та податку на додану вартість за 2014 року по взаємовідносинам з вищевказаними підприємствами є правомірним.

Щодо реалізації позивачем 3 автомобілів за ціною нижче балансової (залишкової) вартості, суд зазначає, що відповідно до абзацу 7 частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку.

В пункті 33 Національного стандарту №1 «Загальні основи оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2013 року №1440 (далі Національний стандарт), визначено, що оцінка майна з метою відображення її результатів у бухгалтерському обліку в порядку, встановленому законодавством про бухгалтерський облік, проводиться з урахуванням того, що:

- справедлива вартість активу дорівнює його ринковій вартості у разі можливості її визначення у порядку, встановленому цим та іншими національними стандартами;

- справедлива вартість активу, який може бути віднесено до спеціалізованого майна, майна спеціального призначення або спеціальної конструкції, дорівнює його залишковій вартості заміщення (відтворення);

- ліквідаційна вартість активу згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку дорівнює його вартості ліквідації згідно з цим Стандартом;

- надлишкові активи оцінюються з урахуванням принципу їх найбільш ефективного використання із застосуванням такої бази оцінки, як ринкова вартість або вартість ліквідації, з дотриманням відповідних умов, що висуваються до їх визначення.

Пунктами 34, 35 Національного стандарту встановлено, що оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур. Оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

Згідно з пунктом 17 Національного стандарту у звіті про оцінку майна та у висновку про вартість об'єкта оцінки оцінювач відображає факт про включення або невключення до ринкової вартості суми податку на додану вартість. Оціночні процедури, пов'язані з визначенням ринкової вартості, здійснюються з урахуванням включення або невключення до неї суми податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 59 Національного стандарту звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Документи та інші інформаційні матеріали, зібрані оцінювачами в процесі проведення оцінки майна, разом із звітом про оцінку майна зберігаються в архіві суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання не менше ніж п'ять років, якщо інше не встановлено договором на проведення оцінки майна.

Отже, при оцінці основних засобів потрібно залучати сертифікованого професійного оцінювача, який може визначити справедливу вартість основних засобів, що є основою для переоцінки (уцінки) основних засобів та відображення їх в бухгалтерському обліку. Результат оцінки майна підтверджує Звіт про оцінку майна, який складає оцінювач.

Згідно з пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Отже, позивачем не було вчинено встановлених законодавством дій, що надали б право на проведення переоцінки основних засобів, а тому складені позивачем та надані перевіряючим та до суду документи для розрахунку залишкової вартості основних засобів, які уцінені підприємством недоцільно брати в розрахунок, чим порушено пункт 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, в частині реалізації основних засобів за ціною нижчою від залишкової вартості.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині нарахувань сум грошових зобовязань по господарським операціям з ТОВ «Екобуд-С», визначених податковим повідомленням-рішенням № від 08.09.2017 року по податку на прибуток в сумі 232914 грн. та відповідно штрафні санкції в сумі 116457 грн.

Згідно з частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Документально підтверджені позивачем судові витрати згідно платіжного доручення №2763 від 18.09.2017 року у розмірі 16227,14 грн. підлягають присудженню на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 5239,74 грн.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Южстанкомаш» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 08.09.2017 року № в частині збільшення грошових зобовязань з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «Южстанкомаш» за податковими зобовязаннями в сумі 232914 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 116457 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Южстанкомаш» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 5239,74 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1