Справа № 2-а/2470/895/11
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/2470/895/11
Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сторчака В. Ю. , Сапальової Т.В.

при секретарі: Лукашик М.О.

за участю представників сторін:

відповідача - ОСОБА_2

< ОСОБА_3 >

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Контрольно -ревізійного управління у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.05.2011 року у справі за адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління у Чернівецькій області до Новодністровської міської ради Чернівецької області про про виконання вимог, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року Контрольно-ревізійне управління в Чернівецькій області (далі-КРУ у Чернівецькій області) звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Новодністровської міської ради Чернівецької області про зобовязання Новодністровську міську раду Чернівецької області виконати вимоги КРУ в Чернівецькій області від 17.09.2010 року №08-11-15/6793 шляхом надходження до державного бюджету коштів в сумі 101110,13 грн.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 19.05.2011 року у задоволенні вказаного позову відмовив повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

У судове засідання представник апелянта не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача - Новодністровської міської ради Чернівецької області у судовому засіданні проти тверджень апелянта заперечив та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, окремо суду пояснивши, що фінансовим управлінням Новодністровської міської ради відповідно до п.5 Порядку зменшення бюджетних асигнувань розпорядниками бюджетних коштів, затвердженого Постановою КМ України №255 від 17.03.2011 року, на основі акту планової ревізії формування та виконання міського бюджету, фінансово-господарської діяльності установ, що утримуються за рахунок цього бюджету від 13.08.2010 року №24-08/384 прийнято рішення №1 від 29.03.2011 року про зменшення в 2011 році бюджетних асигнувань головному розпоряднику коштів Новодністровській міській раді на суму 12500,00 грн.

Щодо тверджень апелянта про завищення оплати ВАТ Свемон-Захід за виконання проектно-вишукувальні роботи по спеціальному фонду кошторису за КФКВ 240900, КЕКВ 2143 на загальну суму 88610,13 грн., відповідач пояснив, що договірні зобовязання з ВАТ Свемон-Захід в повному обсязі не виконані, і при подальших розрахунках буде проведено перерахунок вартості послуг та зменшено оплату зазначеної в акті різниці, а саме 88610,13 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.08.2010 року представниками КРУ у Чернівецькій області складено акт перевірки № 24-08/384 з питань формування та виконання міського бюджету, фінансово-господарської діяльності установ, що утримуються за рахунок цього бюджету у Новодністровській міській раді Чернівецької області за період липень-грудень 2008 року, 2009 рік та завершений звітний період 2010 року.

18.08.2010 року відповідачем на адресу апелянта направлено заперечення до акту від 13.08.2010 року №24-08/384.

14.09.2010 року позивачем на адресу відповідача направлено висновок на заперечення до акту від 13.08.2010 року №24-08/384 планової ревізії формування та виконання міського бюджету, фінансово-господарської діяльності установ, що утримуються за рахунок цього бюджету у Новодністровській міській раді Чернівецької області за період липень-грудень 2008 року, 2009 рік та завершений звітний період 2010 року.

17.09.2010 року на адресу виконуючого обовязків Новодінстровського міського голови направлено вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень, якими визначено (окрім іншого) порушення фінансово-бюджетної дисципліни:

- в 2009 році за рахунок бюджету розвитку місцевого бюджету сформованого від відчуження майна, яке знаходиться у комунальній власності від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення міською радою були проведені видатки на поповнення уставного фонду Новодністровський ринок (погашення кредиторської заборгованості заробітної плати) в сумі 8000,00 грн. та КП управління Тепловодоканал (оплата робіт з встановлення системи опалення пенсіонеру) в сумі 4500,00 грн., що призвело до створення або відновлення основних засобів комунальної власності та до технічного переоснащення обєкту невиробничого призначення, що не відноситься до капітальних вкладень, чим порушено п.8 ч.1 ст.7, ч.4 ст.23, ч.2 ст.71 Бюджетного кодексу України від 21.06.2001 року №2542-ІІІ;

- в серпні, листопаді 2009 року міською радою на підставі наданих до сплати актів здачі-приймання сплачено завищену вартість проектно-вишукувальних робіт в сумі 88610,13 грн. внаслідок включення ТОВ Свемон-Захід до їх вартості коштів на оплату висновку державної експертизи субпідрядною організацією ТОВ НВП ТЕКОС, відсутність якого станом на 01.07.2010 року підтверджується проведеною зустрічною звіркою, чим порушено п.п. 5, 20, 46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228, п.2.6.5 договору від 01.06.2009 року №21-09 укладеного між ВАТ Свемон-Захід та ТОВ НВП ТЕКОС, п.п. 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05.06.1995 року №88.

Враховуючи викладене, у відповідача вимагалось:

- забезпечити відшкодування коштів, використаних в 2009 році всупереч їх цільовому призначенню в сумі 12500,00 грн. (кошти бюджету розвитку) шляхом зменшення бюджетних асигнувань за відповідними кодами функціональної та економічної класифікації видатків на суму нецільового використання бюджетних коштів;

- забезпечити відшкодування сплаченої ТОВ Свемон-Захід у завищеному обсязі вартість проектно-вишукувальних робіт в сумі 88610,13 грн. шляхом повернення підрядною організацією цих коштів на рахунок цільового фонду місцевого бюджету або шляхом виконання ТОВ Свемон-Захід додаткових робіт (88610,13 грн.).

Невиконання зазначених умов слугувало підставою для звернення КРУ у Чернівецькій області до суду першої інстанції з вищевказаними позовними вимогами.

В свою чергу, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови виходив з необґрунтованості позовних вимог контролюючого органу, а відтак відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Статус державної контрольно-ревізійної служби в Україні, їх функції та правові основи діяльності визначені Законом України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні від 26.01.1993р. № 2939-ХІІ (далі Закон № 2939).

Статтею 8 Закону № 2939 на Головне контрольно-ревізійне управління України, контрольно-ревізійні управління в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі покладено функції з проведення у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Права державної контрольно-ревізійної служби визначено ст.10 цього Закону.

Так, відповідно до п. 1, 7, 8, 9, 10 ст. 10 Закону № 2939 органам контрольно-ревізійної служби надано право: перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства; накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України від 21.06.2001 року №2542-ІІІ бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.

Частиною 1 ст.23 цього кодексу визначено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Частиною 2 ст.71 цього кодексу визначено, що до витрат бюджету розвитку місцевих бюджетів належать: 1) погашення основної суми боргу відповідно Автономної Республіки Крим та місцевого самоврядування (крім боргу, що утворюється за умовами, визначеними статтею 73 цього Кодексу); 2) капітальні вкладення; 3) внески органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у статутні фонди суб'єктів підприємницької діяльності.

Аналізуючи чинне законодавство та враховуючи наведені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з посиланнями апелянта в частині неправомірності виплат (використання) коштів бюджету розвитку, оскільки погашення кредиторської заборгованості з заробітної плати в сумі 8000,0 грн. та оплата робіт з встановлення системи опалення пенсіонеру в сумі 4500,0 грн., жодним чином не може розцінюватись як видатки на поповнення уставного фонду, що також не заперечувалось представником відповідача під час апеляційного розгляду.

Водночас, суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилань скаржника щодо невиконання його вимог в частині нецільового використання відповідачем коштів у сумі 12500,00 грн., оскільки 29.03.2011 року Рішенням №1 фінансового управління Новодністровської міської ради на виконання вимог апелянта зменшено в 2011 році бюджетні асигнування головному розпоряднику коштів Новодністровській міській раді на суму 12500,00 грн., про що свідчить наявне у матеріалах справи Рішення №1 від 29.03.2011 року.

Відтак, враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про добровільне виконання Новодністровською міськрадою вимог апелянта в частині зменшення бюджетних асигнувань на суму 12500,00 грн., оскільки таким рішенням відповідач повністю виконав вимоги контролюючого органу, в межах своїх повноважень.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з доводами апелянта про обовязок відповідача забезпечити відшкодування сплаченої ТОВ «Свемон-Захід» вартості проектно-вишукувальних робіт в сумі 88610,13 грн.

Так, як зясовано під час апеляційного розгляду, 29.05.2009 року Новодністровською міською радою з однієї сторони та ВАТ «Свемон Захід» з другої сторони укладено договір будівельного підряду №26.

Згідно з розділом 1, підрядник зобовязується на власний ризик на замовлення замовника відповідно до тендерної документації виготовити проектно-кошторисну документацію і, після її затвердження, відповідно до чинного законодавства України, виконати роботи з будівництва та реконструкції споруд та мереж водопостачання і водовідведення м.Новодністровськ, відповідно до календарного графіку фінансування та виконання робіт, узгодженого із замовником.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносини, договірні відносини по вказаному вище договору між замовником та підрядником тривали і виконувались по мірі надходження коштів.

Відтак, враховуючи приписи ст.317-324 ГК України, а також договірний характер відносин між замовником та підрядником, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання апелянта щодо забезпечення відшкодування сплаченої ТОВ Свемон-Захід у завищеному обсязі вартість проектно-вишукувальних робіт в сумі 88610,13 грн. шляхом повернення підрядною організацією цих коштів на рахунок цільового фонду місцевого бюджету або шляхом виконання ТОВ Свемон-Захід додаткових робіт (88610,13 грн.), оскільки у даному випадку підконтрольною установою не допущено в ході своєї діяльності будь-яких фінансових порушень.

Зокрема, у спірній вимозі, яка підлягає обовязковому виконанню обєктом контролю скаржник вимагав відшкодування коштів, або ж альтернативу цьому - повернення підрядною організацією цих коштів шляхом виконання додаткових робіт.

Разом з тим, як зясовано з пояснень представника відповідача, договірні зобовязання між замовником та підрядником в повному обсязі не виконанні і при подальших розрахунках буде проведено перерахунок вартості послуг та зменшено оплату зазначеної в акті різниці, а саме 88610,13 грн.

Аналізуючи наведені обставини, які полягають в існуючих договірних відносинах по виконанню умов договору будівельного підряду №26, колегія суддів вважає, що посилання апелянта у цій частині не заслуговують на увагу, оскільки альтернативна вимога по виконанню додаткових робіт в сумі 88610,13 грн. може бути виконана за результатами спільної діяльності сторін при виконанні та прийнятті певних видів робіт, а не виключно у визначений скаржником КРУ у Чернівецькій області у спірній вимозі строк до 01.11.2010 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необґрунтованості позовних вимог КРУ у Чернівецькій області та як наслідок відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Контрольно -ревізійного управління у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.05.2011 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 07 листопада 2011 року .

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_4

< Список > ОСОБА_3