Справа № 804/2054/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 рокусправа № 804/2054/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року по справі №804/2054/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування наказів та поновлення на службі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 606 від 15.02.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору пожежної безпеки УЛМТЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1.";

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 79 о/с від 27.02.2017 "По особовому складу" за п.6 ч. 1 ст. 77 в частині звільнення з поліції підполковника ОСОБА_1;

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 28 лютого 2017 року до дня винесення рішення у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірність притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Позивач вказував на порушення процедури проведення службового розслідування відносно нього, зокрема, позивача не було повідомлено про факт проведення службового розслідування, не проінформовано щодо підстав проведення службового розслідування, не забезпечено право щодо надання письмових пояснень. Крім цього, позивач вказував на те, що оскільки службове розслідування призначено по факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 КУпАП, то з огляду на закриття судом провадження в адміністративній справі, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, у відповідача були відсутні підстави для накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про дотримання

відповідачем процедури проведення службового розслідування відносно позивача та з огляду на встановлені обставини справи, які свідчать про порушення позивачем службової дисципліни, вказав на наявність правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивачем було скоєно дисциплінарний проступок, оскільки в його діях були відсутні ознаки протиправної поведінки, шкідливі наслідки та причинний зв'язок між такими наслідками та поведінкою позивача. Також позивач вказує на те, що на теперішній час існує судове рішення у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили та яким встановлено відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння).

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачем заявлено клопотання про допит в якості свідка його дружину ОСОБА_3. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з підстав, передбачених ч.2 ст.195 КАС України, оскільки вказані докази не досліджувались судом першої інстанції і їх не було надано суду стороною позивача, при цьому, будь-яких поважних причин не надання суду таких доказів, позивачем не наведено.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що 27.02.2017 року наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області № 79 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 28 лютого 2017 року.

Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби став наказ ГУНП від 15.02.2017 року №606 яким на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У свою чергу, підставою для видання наказу №606 стали висновки службового розслідування від 15.02.2017, за фактом порушення службової дисципліни з боку начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1

Згідно із висновками службового розслідування ОСОБА_1 допущено порушення службової дисципліни, яке виразилось у недотримання вимог статей 7 та 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, абзацу 1 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Такі висновки службового розслідування обґрунтовані тим, що 30.01.2017 до ГУНП в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що цієї ж доби поліцейськими УПП у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 100763 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1.

Під час перевірки зазначеного повідомлення, було встановлено, що 02.01.2017 близько 23-10 год., під час проведення профілактичних заходів поліцейськими УПП у м.Дніпрі ДПП Національної поліції України на вул. Чернишевського, у місті Дніпро було зупинено легковий автомобіль "Toyota Саmгу", н.з. НОМЕР_1, під керуванням начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1, який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Ураховуючи, що у поліцейського ОСОБА_1 був сильний запах алкоголю з ротової порожнини, йому було запропоновано пройти тест на встановлення алкогольного сп'яніння на алкотестері "Драгер", але поліцейський ОСОБА_1 відмовився, при цьому погодившись пройти медичний огляд у КЗ "Дніпропетровський наркологічний диспансер ДОР".

За результатами проведеного 02.01.2017 о 23-50 год. дослідження лікарем КЗ "Дніпропетровський наркологічний диспансер ДОР" встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Із вказаним висновком ОСОБА_4 був ознайомлений під підпис.

30.01.2017р. на підставі результатів медичного обстеження поліцейськими УПП у м.Дніпрі у відношенні поліцейського ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №100763, за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, який полягав у керуванні позивачем транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння.

Не погодившись з притягненням до дисциплінарної відповідальності та звільненням зі служби в поліції, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що звільнення позивача зі служби в поліції є дисциплінарним стягненням за скоєння дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (правова підстава звільнення позивача, яка зазначена в оскарженому наказі №79 о/с) поліцейський звільняється зі служби у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно із ст..2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (дія якого поширюється і на поліцейських згідно із Законом від 23.12.2015 №901-VІІІ) дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У свою чергу, статтею 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

З огляду на вказану норму права можливо дійти висновку про те, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов'язок особи належним чином виконувати свої службові обов'язки, а і обов'язок дотримуватися положень чинного законодавства України.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач склав Присягу, а отже взяв на себе вищезазначені обов'язки поліцейського (а.с.35).

Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Положення ст.ст.7, 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських покладають на начальника обов'язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських, відповідно до яких поліцейський зобов'язаний, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час.

Таким чином, враховуючи положення вказаних норм права та приймаючи до уваги обставини, які встановлені службовим розслідуванням, а саме керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що заборонено законодавством України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному випадку відповідачем правильно кваліфіковано такі дії позивача як скоєння дисциплінарного проступку.

Посилання позивача на судове рішення у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили та яким встановлено відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння), колегія суддів вважає безпідставним з огляду на наступне.

Як зазначено вище, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст..2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Відповідно до ст..9 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на правове визначення таких понять як «дисциплінарний проступок», «адміністративне правопорушення» не можливо стверджувати про те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки рішення по адміністративному провадженню не можуть свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадках надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність у цій справі обставин, які свідчать про скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Щодо процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст..5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно із п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту, якою визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Так, ст.14 Дисциплінарного статуту, зокрема, передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що службове розслідування призначено наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області №385 від 31.01.2017р. Висновок службового розслідування затверджено 15.02.2017р. (а.с.42). Під час проведення службового розслідування позивачу пропонувалося надати свої пояснення щодо подій, які були предметом дослідження під час проведення службового розслідування, але від надання пояснень позивач відмовився (а.с.39). Зміст наказу №606, який прийнято за результатами службового розслідування та яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції, доведено позивачу під розпис (а.с.46).

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив суд першої інстанції, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року по справі №804/2054/17 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2017р.)

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк