Справа № 704/930/17
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 704/930/17 Головуючий у 1-й інстанції: Воронкова І.Г. Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А
05 грудня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ісаєнко Ю.А.,
суддів: Земляної Г.В., Сорочко Є.О.,
за участю секретаря: Левченка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області на постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 26.10.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації, третя особа - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації, третя особа - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 26.10.2017 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни.
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації встановити позивачу статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв`язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.10.2003 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії.
Згідно довідки, виданої Тальнівским районним комісаріатом Черкаської області № 148 від 12.12.1990, позивач дійсно брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 28.08.1986 по 16.09.1986.
З довідки (а.с.14) вбачається, що позивачу за роботу в м. Чорнобиль з 28.08.1986 по 16.09.1986 по місцю роботи в Тальнівському САТП - 2304 згідно наказу від 04.08.1986 року по відомостях від 07.10.1986, виплачено підвищену заробітну плату.
Згідно висновку обласної спец. ЛКК № 3012 від 30.01.2003 року позивачу встановлено захворювання, яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З витягу з наказу № 231 від 04.08.1986, виданого ВАТ Тальнівським САТП-2304 № 173/3 від 24.12.2003, вбачається, що водія автомобіля Камаз ОСОБА_1 було командировано в м. Чорнобиль, для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 28.08.1986 по 16.09.1986.
З 22.11.2016 позивачеві встановлена ІІ група інвалідності, безтерміново, в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК № 2 серії 12 ААА № 533667, видана 22.11.2016 обласною МСЕК №2.
Позивач звернувся до управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення, на що листом № 01-7/х-160 від 03.07.2017 року відповідач відмовив у наданні статусу інваліда війни, мотивуючи тим, що це не є можливим через відсутність відповідного розпорядчого документа за лінією Цивільної оборони.
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Згідно з Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно був залучений до робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на підтвердження чого останнім надано докази, які відповідають вимогам ст. 70 КАС України, та беруться до уваги колегією суддів.
Суд апеляційної інстанції вказує, що наведені вище документи є доказом того, що позивач постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримав інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із Чорнобильською катастрофою.
Згідно з пунктом 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.
Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід».
Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім`ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.
Згідно з п. 10 даного положення «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.
Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.
Крім того, відповідно до вимог нормативно - правових актів з Цивільної оборони, які були чинні на момент аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111-1976 року, наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986 р., начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 р., начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної ради народних депутатів трудящих за 1986 рік(від 29.04.1986 № 01, від 30.04.1986 № 02, від 19.05.1986 № 52), цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційний припис та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.
Між тим, факт залучення до складу формувань цивільної оборони не потрібно встановлювати, оскільки відповідно до норм законодавства, що діяло на момент аварії на Чорнобильській АЕС на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, до складу цивільної оборони в обов`язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, при цьому, факт того, що позивач став інвалідом внаслідок захворювань, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, підтверджується наявними доказами у справі.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачем були подані документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а отже має право на встановлення статусу інваліда війни із видачею відповідного посвідчення.
До того ж, із відповіді Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 12.06.2017 року №01.1-14/982-3 (а.с.19) вбачається, що громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.
При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.
Така правова позиція викладена також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2017 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції діяв правомірно, оскільки відмова відповідача щодо встановлення позивачу статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою та такою, що порушує її право на одержання вказаного статусу та пов`язаних з ним соціальних гарантій.
Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав до суду належних доказів правомірності своїх дій, та не обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.
Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 26.10.2017 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги в порядку ст.212 КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 11.12.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Г.В. Земляна

Суддя: Є.О. Сорочко