Справа № 488/1019/17
Суддя: Лазарева Г. М.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1019/17
Провадження № 2-а/488/125/17 р.
ПОСТАНОВА
Іменем України
29.11.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі :
Головуючого судді - Лазаревої Г.М.,
При секретарі Чуб Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом до Корабельного районного суду м. Миколаєва в якому просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії вказуючи на те, що він проходить дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 23 липня 2009 року по теперішній час на посаді начальника групи виховної роботи у військовому званні «майор» і рішенням МСЕК, зазначеним у довідці до акту огляду від 02 липня 2014 року серії 10 ААБ № 546579, йому встановлено ІІ (другу) групу інвалідності. Причина «Травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю». 15.06.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі міста Миколаєва із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності, але рішенням від 18 серпня 2016 року № 37/1 позивачу було відмовлено з посиланням на відсутність необхідного страхового стажу на час отримання інвалідності в зв`язку з неможливістю зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби до 01.06.2016 року тому, що відсутні дані за цей період в системі персоніфікованого обліку .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач 08 вересня 2016 року оскаржив рішення управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі, звернувшись зі скаргою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Рішенням від 21 вересня 2016 року № 1222-К-04 відповідач скаргу залишив без розгляду.
Позивач просить визнати протиправним рішення відповідача від 21 вересня 2016 року № 1222-К-04 про залишення його скарги без розгляду, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі від 18.08.2016 № 37/1, зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Інгульському районі м. Миколаєва призначити, нарахувати та виплачувати йому пенсію по інвалідності на умовах і в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV), починаючи з дати звернення за призначенням пенсії.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі.
В наданому суду запереченні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, вказував на те, що немає підстав для зарахування у страховий стаж позивача періоду військової служби з 23.07.2009 р. по 01.06.2016 р., оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків за цей період у системі персоніфікованого обліку. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, управлінням Пенсійного фонду України в Корабельному районі рішенням від 18.08.2016 № 37/1, залишеному без змін Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, в тому числі, органів державної влади.
Встановлено, що згідно довідки до акту огляду МСЕК від 2 липня 2014 року серії 10 ААБ № 546579 ОСОБА_1 визнано інвалідом II групи від отриманої травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю.
15.06.2016р. позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-ІV.
Листом від 18.08.2016 № 37/1 управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва повідомило, що згідно наданих документів у ОСОБА_1 відсутній страховий стаж, необхідний для призначення пенсії по інвалідності тому, що у системі персоніфікованого обліку немає даних про сплату страхових внесків за період військової служби з 23.07.2009 р. по 01.06.2016 р. Враховуючи цей факт, позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статей 30 і 32 Закону № 1058-ІV, так як у позивача немає 2 років страхового стажу.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 у визначений законом строк подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відповідну скаргу, яку рішенням від 21 вересня 2016 року № 1222-К-04 залишено без розгляду.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Законом № 1058-ІV законодавцем визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також врегульовано порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Пунктом 1 ч. 1 Закону № 1058-ІV законодавцем реалізовано конституційне право громадян на соціальний захист, а саме: право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно Закону № 1058-ІV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Цією ж статтею визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Зі змісту п. 2 ч. 1 ст., ч.ч. 1, 2 ст. Закону № 1058-ІV та вбачається, що пенсія по інвалідності в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання, призначається за рахунок коштів Пенсійного фонду, незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Відповідно до вимог статей 30, 32 Закону № 1058-ІV особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією:
для інвалідів II та III груп:
від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки;
від 27 років до досягнення особою 28 років включно - 3 роки.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Платниками єдиного внеску відповідно до абзацу 7 п. 1 ч. 1 є військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення військовослужбовцям.
Відповідно до абзацу 2 п. 1 ч. 1 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених в абзаці 7 пункту 1 частини 1 статті 4 цього Закону, на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги або компенсації відповідно до законодавства.
З огляду на викладене вище, позивач відповідно до вимог закону є особою, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, з грошового забезпечення якого платником єдиного внеску - військовою частиною, в який він проходить військову службу, повинен був утримуватись єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З аналізу змісту довідок військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 Національної гвардії України від 19.10.2016 №№ 1051 - 1053 суд робить висновок, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування платниками єдиного внеску військовими частинами 3003 та 3039 утримувався з грошового забезпечення військовослужбовців та перераховувався до Пенсійного фонду України згідно з вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Доводи відповідача про відсутність у позивача страхового стажу у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків згідно даних персоніфікованого обліку суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
було доповнено . пунктом 17.
Згідно вказаних змін, які набрали чинності 08.06.2007р., загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню стали підлягати і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу. При цьому, у п. 2 ч. 1ст. 14 визначено, що страхувальниками відповідно до цього є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію, - для осіб, зазначених у пунктах 7-9, 12-14, 17 і 18 .
Згідно абзацу 3 ч. 1 ст.21 Закону № 1058-ІУ для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від підприємств, установ, організацій та військових формувань.
Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону № 1058-ІУ страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом». Як було вказано вище, система персоніфікованого обліку відносно військовослужбовців була запроваджена . До цього, порядок, умови та підстави призначення пенсії по інвалідності визначався ст..
Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та поіменна інформація про суми нарахованого грошового забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів почало надаватись тільки з 01.06.2016.
До 01 червня 2016 року відомості про сплату страхувальниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за осіб із числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової та альтернативної служби) надавалися до органу доходів та зборів загальною сумою, без персоніфікації на підставі постанов правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 № 26-1Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, від 08.10.2010 № 22-2 Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наказу Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наказу Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Наказом Міністерства фінансів України від 11.04.2016 № 441 Про внесення змін до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджено нову редакцію наказу Міністерства фінансів України від 14.04.2015 Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно пункту 9 Розділу ІV якого до таблиці, призначеної для формування страхувальниками, у тому числі тими, які нараховують та сплачують єдиний внесок за осіб із числа військовослужбовців, відомостей про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) у звітному місяці вносяться дані у розрізі кожної застрахованої особи.
Відсутність поіменної інформації в реєстрі застрахованих осіб за період проходження позивачем військової служби з 23.07.2009 р. по 01.06.2016 р. не є виною його або платників єдиного внеску військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 Національної гвардії України, а тому не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії по інвалідності.
Щодо строку, з якого позивач має право на призначення пенсії по інвалідності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. "а" ч. 1 пенсії по інвалідності призначаються з дня встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3-х місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.
Інвалідність позивачу встановлена з 02 липня 2014 року, з заявою про призначення пенсії він звернувся 15 червня 2016 року, а тому суд приходить до висновку, що пенсія позивачу повинна бути призначена з дня звернення за пенсією з 15.06.2016 року.
Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до , затвердженого (у редакції ) передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Враховуючи, що діями відповідача порушено право позивача ОСОБА_1 на отримання пенсії по інвалідності, суд вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі міста Миколаєва від 18 серпня 2016 року № 37/1 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, а також зобов`язує відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період проходження військової служби з 23.07.2009 р. по 01.06.2016 р., призначити та виплачувати йому пенсію по інвалідності. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до , суд вважає допустити постанову до негайного виконання в межах одного місяця.
На підставі викладеного та керуючись 2, 10, 11, 69-72, 86, 99, 100, 104-106 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі міста Миколаєва від 18 серпня 2016 року № 37/1 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.
Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Інгульському районі міста Миколаєва зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за період військової служби з 23.07.2009 р. по 01.06.2016 р. та призначити з 15 червня 2016 року пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Постанову допустити до негайного виконання в межах одного місяця.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г.М. Лазарева