Справа № 2а/0270/3102/11
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/0270/3102/11
Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3 < Довідник >

при секретарі: Чернишук О.М.

за участю представників сторін:

третьої особи та позивача - ОСОБА_4, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького до ОСОБА_5 про стягнення витрат, пов'язаних з навчанням у вищому військовому навчальному закладі , -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2011 року Військовий прокурор Хмельницького гарнізону звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах Адміністрації Державної прикордонної служби України про стягнення із ОСОБА_5 витрат в розмірі 16481,56, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 16021,98 грн. - витрати, пов`язані з його утримання під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду як таку що прийнята судом І інстанції із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач зазначає, що витрати з утримання його у вищому навчальному закладі становлять 6841,96 грн., з яких витрати на продовольче забезпечення 4419,31 грн., речове забезпечення 98,75 грн., проживання - 2289,50 грн., а також на лікування 34,40 грн. Щодо позовних вимог в частині відшкодування грошового забезпечення в сумі 9639 грн. 60 коп., ці кошти становлять його грошове забезпечення як старшого солдата військової служби за час проходження ним даної служби та належного виконання покладених на нього обов`язків. Вказане грошове забезпечення мало забезпечити йому, як військовослужбовцю прикордонної служби, належні умови для існування. Таким чином, висновки суду І інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, на думку відповідача суперечать вимогам ст. 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 від 20.05.2008 року.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи заперечив проти задоволення апеляційної скарги, як безпідставної.

Прокурор, відповідач у судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлено завчасно і належним чином.

Враховуючи те, що явка прокурора, відповідача не визнавалась судом апеляційної інстанції обов'язковою, а неявка, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду справи, суд апеляційної інстанції ухвалив здійснювати розгляд за відсутності прокурора, відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом І інстанції, що підтверджується матеріалами справи, обставини справи полягають у наступному.

06.08.2010 року між ректором Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького та ОСОБА_6 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантом вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України.

Пунктом першим зазначеного контракту, серед іншого, визначено, що відповідач добровільно бере на себе зобовязання відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, повязані з утриманням у закладі, в якому проходить службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованості та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького від 11.03.2011 № 177-ос Відповідача відраховано з числа курсантів Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького та звільнено з військової служби в запас на підставі п. «е» ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" через службову невідповідність, а також зобов`язано Відповідача відшкодувати витрати у сумі 16481 грн. 56 коп., пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд І інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 16021,98 грн. Також суд І інстанції встановив, що відповідач не отримував кошти в розмірі 459,58 грн. грошового забезпечення за березень 2011 року, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення цієї суми відмовлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду І інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" курсанти, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та уразі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим військовим формуванням витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно п.п. 3, 4 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Як вбачається з довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів в Національній академії Державної прикордонної служби № 2 від 11.03.2011, загальний розмір витрат, повязаних з утриманням Відповідача у вищому навчальному закладі становить 16481 грн., 56 коп., у тому числі по грошовому забезпеченню 9639 грн. 60 коп., по речовому забезпеченню 98 грн. 75 коп., по продовольчому забезпеченню 4419 грн. 31 коп., по медичному забезпеченню 34 грн. 40 коп., по оплаті комунальних послуг та вартості спожитих енергоносіїв 2289 грн. 50 коп.

Згідно з п.п. 3 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964 порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 р. за N 863/14130, затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Так, пунктом 1.1 даного Порядку встановлено, що його розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (далі - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) (далі - контракт) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.

Зобов'язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов'язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання (п. 1.2 Порядку).

Відповідно до п. 2.1 Порядку, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи особи, яка подала апеляційну скаргу щодо відсутності правових підстав для стягнення з нього розміру грошового забезпечення. Так, безпідставним є посилання відповідача на Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України №425 від 20.05.2008 р. як на підставу звільнення його від обов'язку повернення грошового забезпечення. Так у спірних правовідносинах застосуванню підлягають норми постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. №964 та спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/53, які є спеціальними для даних правовідносин.

Відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам висновки суду І інстанції стосовно безпідставності заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача розміру грошового забезпечення за березень 2011 року в сумі 459,58 грн., оскільки позивачем не підтвердженого факту отримання даної суми відповідачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги апелянта - є безпідставними, а висновки суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційної скарги.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 01 листопада 2011 року .

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_2

< Список > ОСОБА_3

< Список >

< Список >