Справа № 336/1616/17(2-а/336/172/2017)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2017 року справа № 336/1616/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у березні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 166 від 18.01.2017; зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за списком № 1 період роботи з 01.07.1988 по 31.12.1991; зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та провести відповідні виплати з 08.09.2016; стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні за 2014, 2015, 2016 роки. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки) та провести відповідні виплати, з 16.02.2017. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Зі змісту резолютивної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що суд ухвалив постанову щодо особи, яка не є позивачем в адміністративній справі № 336/1616/17-а, при цьому не вирішив позов ОСОБА_1, що є підставою для скасування постанови із прийняттям нового судового рішення.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 08 вересня 2016 року звернувся до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1.

Рішенням Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 156 від 06.12.2016 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки згідно з записами у трудовій книжці заявника, останній працював у Запорізькому спеціалізованому управлінні № 1 тресту «Укрметалургремонт» НВО «Черметмеханізація» на таких посадах: з 01.07.1988 - монтажник металургійного обладнання, з 01.10.1991 - слюсар-ремонтник. До 01.01.1992 вказані професії були передбачені Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, а тому період роботи з 01.07.1988 по 31.12.1991 не можливо зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Положеннями статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Уточнююча довідка з підприємства надається лише у випадку відсутності записів у трудовій книжці.

Як вбачається із записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 з 01.07.1988 працював у Запорізькому спеціалізованому управлінні № 1 тресту «Укрметалургремонт» НВО «Черметмеханізація» на посаді монтажника обладнання металургійних заводів 3 розрядку зайнятим ремонтом в цехах зі шкідливими умовами праці, з 01.01.1989 присвоєно 4 розряд, з 01.08.1991 присвоєно 5 розряд, з 01.10.1991 посада перейменована згідно з Єдиним кваліфікаційно-тарифним довідником робіт та професій працівників на слюсаря - ремонтника з постійною занятістю ремонтом металургійного обладнання в цехах зі шкідливими умовами праці. З жовтня 1994 року переведений електрозварювальником ручної зварки.

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 01.07.1988 по 31.12.1991, оскільки виконувана робота до 01.01.1992 була передбачена Списком № 2.

Так, постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, розділом III якого передбачено професію позивача.

Згодом, постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 26 січня 1991 року за № 10, професію позивача «слюсар-ремонтник» було віднесено до Списку № 1, а саме: 1030200а-1753а робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом обладнання в місяцях його установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники ведуть технологічний процес, користуються правом пільгового пенсійного забезпечення по Списку № 1, зокрема, слюсарі-ремонтники (доповнено згідно з постановою Кабінету Міністрів СРСР від 09.08.91 за № 591).

Вказані обставини щодо віднесення до 01.01.1992 професії слюсаря-ремонтника до Списку № 2 також підтверджується й Переліком робочих місць щодо проведення їх атестації по Запорізькому спеціалізованому управлінню НПО «Черметмеханізація» у 1995 році.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що період роботи ОСОБА_1 з 01.07.1988 по 31.12.1991 на посаді слюсар-ремонтник має зараховуватися до пільгового стажу за списком № 1, адже ані характер роботи, яку виконував позивач у спірний період, ані назва посади після 01.01.1992 не змінилися, на момент набуття права на пенсію вказана посада була віднесена до списку № 1 виробництв, цехів, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 01.07.1988 по 31.12.1991, а тому позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати рішення № 166 від 18.01.2017 Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте судом встановлено, що рішення про відмову у призначенні пенсії відносно позивача було винесене 06 грудня 2016 року за № 156.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року в адміністративній справі 336/1616/17-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про відмову ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 156 від 06.12.2016.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період роботи з 01.07.1988 по 31.12.1991.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 08 вересня 2016 року.

Присудити з бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров