Справа № 161/16605/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/6555/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Курильця А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 12.12.2016 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив визнати протиправними дії Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-1045 зп. від 02.07.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати та зобовязати відповідача провести позивачу з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від суми моєї місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України № 18-1045 зп. від 02.07.2016, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, шо відповідачем протиправно відмовлено йому у перерахунку пенсії відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку, надавши довідку Генеральної прокуратури України № 18-1045зп від 02 липня 2016 року про середньомісячний заробіток за посадою, які він обіймав перед виходом на пенсію.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує, що неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку, що гарантований законом. Така правова позиція знайшла своє відображення у ряді судових рішень, ухвалених Вищим адміністративним судом України (постанова ВАСУ від 06.12.2016 у справі № К/800/21927/16).

Зазначає, що безпідставними є висновки суду першої інстанції стосовно того, що введення у дію з 15.07.2015 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІІ і втрата у звязку з цим чинності статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ позбавляють права на перерахунок раніше призначеної пенсії. Таке трактування закону не відповідає вимогам чинного законодавства, наведеним вище, а також суперечить нормам міжнародного права.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст. 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що позивач працював в органах прокуратури України та набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з 14.07.2002 отримував пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середнього заробітку.

04.07.2016 позивач звернувся до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області із заявою про проведення перерахунку йому пенсії відповідно до вказаної норми закону, однак відповідач своїм рішенням від 21.07.2016 №561/10 відмовив у проведенні такого перерахунку.

Не погоджуючись із відмовою у проведенні перерахунку пенсії відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку, позивач звернувся із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII скасовано право на перерахунок призначених пенсій прокурорів у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, тому підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами 13, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Поряд з цим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІI, частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ викладена в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01 січня 2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії (липень 2016 року) Кабінетом Міністрів України не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт на виконання положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у чинній редакції.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми, що діяли на момент призначення пенсії є необґрунтованими, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція ст. 50-1 даного Закону.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за відсутності нормативного акту, який би визначав порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, відповідач позбавлений законодавчих можливостей для проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що суд не вправі перебирати на себе функції законодавчого органу та визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні адміністративного позову з наведених вище мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2017 року у справі №161/16605/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 12.12.2017