Справа № 815/4841/17
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4841/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бжассо Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування Постанови № 178 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.07.2017 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 178 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.07.2016 року.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив, що 19.07.2016 року Департаментом ДАБІ в Одеській області складено постанову № 178 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності , яка на думку представника позивача є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач притягнув позивача до відповідальності після сплину 3-річного строку з дня його вчинення, оскільки правопорушення відбулося не пізніше 20.03.2013 року. Крім того, представник позивача вказує на факт недотримання позивачем ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про основні засади державного (нагляду) контролю у сфері господарської діяльності». Також, представник позивача зазначив, що позивачку не було ознайомлено з підставою проведення перевірки та не надано відповідного посвідчення (направлення).

Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з огляду на доводи викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, з огляду на які, Департамент ДАБІ в Одеській області вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не належить до задоволення. Представник відповідача вказує на те, що посилання представника позивача на факт не ознайомлення позивачки із направленням для проведення перевірки є невідповідним, оскільки перевірка проводилася у присутності позивачки, про що свідчить підпис з проставленням дати і прізвища. Так, під час проведення перевірки відповідачем було встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та вимоги Постанови КМУ від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання будівельних та підготовчих робіт», у звязку з чим відповідачем була винесена оскаржувана постанова № 178 від 19.07.2016 року. На думку представника відповідача посилання представника позивача про сплив терміну про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є критичним, оскільки під час здійснення перевірки, яка відбулась з 01.07.2016 року по 06.07.2016 року були виявлені порушення та за результатами перевірки прийнята постанова, яка оскаржується. На думку представника відповідача, посилання представника позивача на ЗУ «Про основні засади державного (нагляду) контролю у сфері господарської діяльності» є невідповідним, оскільки перевірка здійснювалась відповідно до Постанови КМУ від 23.05.2011 року № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

05.12.2017 року представник позивача та представник відповідача у судовому засіданні повідомили суд, що не заперечують проти продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

05.07.2016 року посадова особа Департаменту ДАБІ в Одеській області, відповідно до ст.. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 (далі Порядок № 553), на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України за №976 від 08.09.2015 року та листа Одеської місцевої прокуратури №1 за №3461вих16 від 30.05.2016 року, який надійшов листом Прокуратури Одеської області за №05/1-1326вих16 від 09.06.2016 року (вх. №3468 від 10.06.2016), провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил обєкта будівництва реконструкція нежитлових приміщень кафе-бару з офісними приміщеннями за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 16.

За результатами проведення зазначеної перевірки складено акт від 05.07.2016 року, з огляду на який, відповідач виявив: «З наданих документів встановлено, що в 2011 році ФОП ОСОБА_1 самовільно проведено реконструкцію даного об'єкту. В наслідок чого загальна площа об'єкту збільшилася до 1553,30 м.кв. (підтверджується технічним паспортом від 10.03.2011). Також в ході перевірки враховуючи надані ОСОБА_1 документи, а саме технічний паспорт від 11.03.2016 та свідоцтво про право власності від 27.09.2012 серія САЕ 799527 встановлено, що загальна площа вказаного об'єкту збільшилася з 1553,30 м.кв. до 1732,30 м.кв., оскільки відповідно до технічного паспорту від 10.03.2011 під літ. «В» значиться навіс площею 37,0 м.кв., а в технічному паспорті від 11.03.2016 під літ. «В» значиться тимчасова двоповерхова будівля площею 86,0м.кв. Також на момент перевірки встановлено, що відповідно до технічного паспорту від 10.03.2011 під літ. «Г» значиться навіс площею 61,0 м.кв., а в технічному паспорті від 11.03.2016 року під літ. «Г» значиться тимчасова будівля площею 93,0 м.кв.»

З огляду на викладені в акті перевірки факти, відповідач зробив висновок про порушення позивачкою ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та вимоги Постанови КМУ від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання будівельних та підготовчих робіт, за яке передбачена відповідальність, визначена п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За результатами проведеної перевірки на підставі акту перевірки, відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.07.2016 року, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.07.2016 року.

Суд зазначає, що позивачка допустила перевіряючих до проведення перевірки та не оскаржувала наказу про проведення перевірки або будь-які дії перевіряючих під час здійснення перевірки.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо не ознайомлення ФОП ОСОБА_1Ф з направленням на проведення перевірки, оскільки в матеріалах справи наявна копія направлення для проведення позапланової перевірки від 01.07.2016 року № 1272 з відміткою позивачки про ознайомлення із зазначеним направленням 05.07.2016 року.

19.07.2016 року на підставі наявних у відповідача документів було винесено постанову № 178 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 52200,00 грн., яка оскаржується позивачем.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на обєктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання субєктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки обєкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва обєкта;

4) перевірка виконання субєктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Аналогічні норми містяться у Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на обєктах, що належать до I-III категорій складності, підключення обєкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Суд зазначає, що не приймає до уваги доводи представника позивача щодо відсутності підстав для проведення перевірки з посиланням на ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (чинний на момент досліджуваних правовідносин) з огляду на наступне.

Згідно зазначеної норми підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення субєктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації; при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя; державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду); державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що вищезазначена норма Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (чинний на момент досліджуваних правовідносин) не застосовується відповідачем під час вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки, оскільки при здійсненні заходів щодо державного архітектурно-будівельного контролю відповідач діє у відповідності до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року, про що зазначено у акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.07.2016 року .

Згідно п.7 зазначеного Порядку однією з підстав проведення позапланової перевірки в тому числі є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

За таких обставин, суд вважає, що позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил обєкта будівництва реконструкція нежитлових приміщень кафе-бару з офісними приміщеннями за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 16 була проведена на основі законодавчо визначених підстав з дотриманням норм чинного на момент досліджуваних правовідносин законодавства.

Відповідно до ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об'єктах I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат; на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Згідно п.1 ст.4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 06.04.1995 року затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Згідно п.6 зазначеного Порядку штраф за правопорушення може бути накладено на субєкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного субєкта містобудування.

Судом встановлено, що 07.11.2012 року між ФОП ОСОБА_1 та Будівельною компанією «БАСТІОН» Приватне підприємство укладено договір підряду № 4/11-12, предметом якого є виконання підрядником за завданням замовника, за рахунок замовника із застосуванням сил, матеріалів, засобів, техніки та устаткування підрядника та згідно із проектною документацією, виконання частково будівельно-монтажних робіт по влаштуванню обєкту малої архітектурної форми: прибудови до основної будівлі за адресою : м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 16, загальною площею 179 кв.м., які будуть прийняті та оплачені замовником на умовах цього договору.

05.03.2012 року між сторонами було підписано акт виконаних робіт , з огляду на який підрядник виконав частково будівельно-монтажні роботи по влаштуванню обєкту малої архітектурної форми: прибудови до основної будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 16, загальною площею 179 кв.м.

12.03.2013 року між ОСОБА_1 та Компанією «Віконт» укладено договір № В 27, предметом якого є зобовязання Компанії «Віконт» у відповідності із заявкою позивачки виготовити, доставити та встановити на протязі двох місяців після передплати виробу у кількості: девяти арочних вікон і одної вхідної двері.

На підтвердження виконання умов вказаного договору, сторонами складено акт № 1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.05.2013 року.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності на підставі постанови № 178, вчинене позивачем до 20.05.2013 року.

Відповідачем не надано доказів, які б спростовували твердження позивача про виконання будівельних робіт з побудування прибудови загальною площею 179 кв.м. у строк до 20.05.2013 року.

Таким чином, за вчинене правопорушення позивач міг бути притягнутий до відповідальності у строк до 20.05.2016 року (включно).

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача в запереченнях на адміністративний позов, що позивача було притягнуто до відповідальності після виявлення порушення та оформлення відповідних матеріалів, оскільки, ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» чітко визначено , що штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення. Тобто у випадку, якщо правопорушення виявлено після спливу трирічного строку з дня його вчинення, субєкт господарювання не можу бути притягнутий до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 159-164, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування Постанови № 178 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.07.2017 року.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 178 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.07.2016 року.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Бжассо