Справа № 161/13021/17
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10930/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гулида Р.М.,

суддів Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії в період з 2014 рік по 2016 рік - залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України, суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних доказів, колегія суддів прийшла до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону №367-XIV від 25.12.1998), щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а отже законом чітко встановлений строк, до якого числа проводяться соціальні виплати.

Апелянту, як інваліду війни II групи, у 2014 році була виплачена разова грошова допомога в розмірі 2250 грн., за 2015 рік - 2475 грн., за 2016 рік 2600 грн., за 2017 рік 3100 грн., що на думку позивача є меншою, ніж зазначена у законі.

Враховуючи вищенаведене, підстави, що дають позивачу право на звернення з цим позовом до суду виникли ще у 2014-2016 роках, однак позивач звернувся до суду з адміністративним позовом лише 23 серпня 2017 року, тобто з пропущенням шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 99 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що про порушення свого права позивач дізнався лише коли отримав відповідь від департаменту соціальної політики Луцької міської ради, оскільки виплата одноразової щорічної грошової допомоги як інваліду ІІ групи до 05 травня була здійснена ще у 2014-2016 роках, а тому ОСОБА_1 було відомо про порушення його права з часу виплати такої допомоги.

З врахуванням наведених обставин, колегія суддів прийшла до переконання про те, що фактично в дійсності були відсутні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, а тому позов правомірно залишено без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09.03.2017 року у справі № К/800/6765/17 та від 03.04.2017 року №К/800/10011/17.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст. 160, 195, 196, 199 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №161/13021/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 11.12.2017 року