Справа № 333/5522/16-а(2-адр/333/5/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"01" грудня 2017 р. справа № 333/5522/16-а(2-адр/333/5/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2017 року

у справі № 333/5522/16-а(2-адр/333/5/17)

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо призначення позивача у 2015 році пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком у розмірі, обчисленому відповідно до ст.. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та у 2016 році становить 2960,62 грн. та виплачувати в подальшому у цьому розмірі до відповідних змін у законодавстві.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя щодо призначення ОСОБА_1 в 2015 році пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у розмірі, обчисленому відповідно до ст.. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують 2015 року, тобто року звернення за призначенням пенсії. В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя залишено без задоволення, а постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2017 у справі №333/5522/16-а(2-а/333/9/17) залишено без змін.

28.08.2017 позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просила стягнути на її користь сплачений судовий збір при подання адміністративного позову з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2017 заяву ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Відповідно до ч.1 ст.87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Правила розподілу судом судових витрат між сторонами за результатами розгляду справи встановлено статтею 94 КАС України, відповідно до частини першої якої якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наведеного випливає, що здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, при цьому незалежно від того, звільнений відповідач від сплати судового збору в установленому порядку, чи ні.

Вказана норма за своєю правовою суттю має компенсаційний характер, передбачає стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, приписи чинного законодавства встановлюють необхідність присудження, стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень, всіх здійснених нею документально підтверджених судових витрат у випадку якщо судове рішення ухвалене на її користь.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №5 від 11.10.2016.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства, вказана сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на п.18 ст..5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого органи Пенсійного фонду звільнені від сплати судового збору, у зв'язку з чим підстави для стягнення з нього сплаченого позивачем судового збору відсутні.

Вказаними положеннями визначено звільнення органів Пенсійного фонду України від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а не звільнення від розподілу судових витрат за рахунок його бюджетних асигнувань у випадку коли рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

За наведених вище обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави для скасування ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2017 відсутні.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2017 у справі №333/5522/16-а(2-адр/333/5/17) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України, може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.212 КАС України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко