Справа № 760/16379/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м. Київ К/800/18750/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого -Мойсюка М.І.,
суддів:Заїки М.М.,Іваненко Я.Л.,
при секретарі - Крапивка Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами ОСОБА_4, Міністерства оборони України на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року, -

у с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Міністерства оборони України (далі - Міністерство) в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності ІІ групи; стягнути з Міністерства на його користь одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності ІІ групи в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, а саме - 689754 гривні; зобов'язати Міністерство призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975) та статей 16, 16-3 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності (далі - спірна одноразова грошова допомога).

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що має право на призначення і виплату йому спірної одноразової грошової допомоги, у зв'язку з чим відмова Міністерства є протиправною і не узгоджується з вимогами законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, а відтак ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 30 січня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними спірні дії Міністерства та зобов'язано останнє нарахувати і виплатити позивачу спірну одноразову грошову допомогу.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням відповідач оскаржив таке в апеляційному порядку.

Оскаржуваною ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року скаргу Міністерства повернуто особі, яка її подала.

У касаційних скаргах сторони, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просять ухвалене ним судове рішення скасувати та направити справу до цього ж суду для продовження її розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги відповідача, матеріали справи, колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про задоволення скарги Міністерства з огляду на наступне.

Повертаючи скаргу відповідача апеляційний суд виходив з того, що останній не усунув недоліки скарги, яку залишено судом без руху.

Проте, до такого висновку суди дійшли в порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, вимоги до апеляційної скарги встановлено статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частин 2, 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження. До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

В свою чергу, частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою. Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2017 року скаргу відповідача залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, щодо надання документу про сплату судового збору. Інших недоліків апеляційної скарги суддею-доповідачем не встановлено.

Особі, яка подала апеляційну скаргу судом встановлено процесуальний строк для усунення її недоліків, з урахуванням ухвали судді про продовження цього строку, до 11 травня 2017 року і роз'яснено наслідки невиконання ухвали.

В ухвалі судді про залишення апеляційної скарги без руху наголошувалось на необхідності сплати судового збору у розмірі 11987,26 гривень, який розраховано суддею відповідно до змісту вимог позовної заяви і предмету позову, його характеру.

Разом з тим, обчислений апеляційним судом розмір ставки судового збору за подачу скарги не відповідає вимогам Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Зокрема, за змістом статті 4 цього Закону (в редакції, чинній станом на момент звернення до суду з цим позовом), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору встановлюються за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру, який подано фізичною особою у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Цією ж статтею Закону № 3674-VI встановлено ставку судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Порядок сплати судового збору встановлено у статті 6 Закону № 3674-VI, згідно з частиною 3 якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У даному випадку, позовна заява містила 2 вимоги немайнового характеру і одну вимогу майнового характеру з ціною позову 689754 гривні, а розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня 2016 року, складав 1378 гривень.

Таким чином, оскільки цей адміністративний позов подано фізичною особою у 2016 році, у суді першої інстанції належало сплачувати судовий збір за дві вимоги немайнового характеру - 1102,40 гривень (1378*0,4*2) та за вимогу майнового характеру - 6890 гривень (689754*1 відсоток ціни позову, з урахуванням обмеження у 5 розмірів мінімальної заробітної плати), що загалом становить 7992,40 гривень.

За подачу апеляційної скарги у цій справі відповідач мав би сплатити 8791,64 гривень (7992,40*110 відсотків).

На виконання вимог ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем надано платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 11283,26 гривень, що повністю відповідає вимогам законодавства та навіть перебільшує встановлений Законом № 3674-VI розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, відповідачем було виконано вимоги ухвали судді та статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України у повному обсязі.

Ураховуючи наведене, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення скарги відповідача не ґрунтується на дотриманні вимог норм процесуального права, а відтак оскаржувана ухвала не відповідає критеріям щодо законності та обґрунтованості і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду.

За правилами частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Водночас, 27 листопада 2017 року до суду надійшла заява позивача про відмову від касаційної скарги, вирішуючи яку колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями частин 4, 5 статті 218 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного провадження. Про прийняття відмови від касаційної скарги та закриття касаційного провадження суд постановляє ухвалу у судовому засіданні за участі сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги повторне оскарження цих рішень, ухвал цією особою не допускається.

За наведених обставин, касаційне провадження у цій справі за скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року необхідно закрити та роз'яснити позивачу наслідки, передбачені частиною 5 статті 218 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 218, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження її розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційне провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.І. Мойсюк

Судді: М.М. Заїка

Я.Л. Іваненко