Справа № 819/1957/17
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1957/17

13 грудня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А. В. за участю секретаря судового засідання Гавіловської Х.М., представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до Фізичної особи - громадянина ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Тернопільській області з адміністративним позовом до фізичної особи-громадянина ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що фізична особа громадянин ОСОБА_2 як платник податків відповідно до ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, пункту 36.1 статті 36 Податкового Кодексу України зобовязане сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

За відповідачем станом на 26.10.2017 рахується податкова заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами сумі 12503,89 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування (основний платіж 8998,95 грн., штрафні санкції 2419,74 грн., пеня 1085,20 грн.).

Так як відповідач в порушення вимог податкового законодавства добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобовязання у встановлені законодавством строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в адміністративному позові та просив суд їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні по суті обставин справи не заперечував, проте просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, з наступних підстав та мотивів.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Пунктом 6.1 статті 6 ПК України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобовязання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Виконанням податкового обов'язку згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання визначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідною граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В пункті 57.3 статті 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом цього строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визнається податковим боргом.

Відповідно до абз. «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) до загального місячного (річного) доходу платника податку включається: суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з цих доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Судом встановлено, що в період з 27.07.2015 по 31.07.2015 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_2 за результатами якої складено Акт №4899/19-18-17-02-23/НОМЕР_1 від 07.08.2015 (а.с. 17-20) та встановлено наступні порушення:

п.п. «в» п.176.1 ст.176, п.177.11 ст.177, п.179.1 ст.179 ПК України неподання податкової декларації про майновий стан і доходи одержані у 2014 році (термін подання до 10.02.2015);

п.57.1 ст.57, абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України неперерахування до бюджету до 20.02.2015 податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2014 році в сумі 8998,95 грн.

Згідно висновків акту перевірки, ОСОБА_2 в порушення вимог податкового законодавства не подав податкової декларації про майновий стан і доходи одержані у 2014 році та не перерахував 8998,95 грн. податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2014 році.

На підставі акта перевірки №4899/19-18-17-02-23/НОМЕР_1 від 07.08.2015 контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення № від 23.09.2015, яке отримане відповідачем 29.09.2015 та ним не оскаржувалось (а. с. 15).

Відповідно до пункту 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до пункту 59.1 ст. 59 ПК України контролюючим органом виставлено та направлено боржнику податкову вимогу форми «Ф» №18063-23 від 03.11.2015 з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався (а. с. 13).

Таким чином, за відповідачем, згідно довідки про наявність податкового боргу, станом на 26.10.2017 рахується податкова заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами сумі 12503,89 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування (основний платіж 8998,95 грн., штрафні санкції 2419,74 грн., пеня 1085,20 грн.) (а. с. 10).

Згідно пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Так як відповідачем не сплачено податковий борг в сумі 12503,89 грн., суд вважає за необхідне стягнути його в примусовому порядку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує узгодженої суми податкового зобовязання, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення податкового боргу.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1) податковий борг в сумі 12503 грн 89 коп. по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на р/р 0002, код одержувача 37977726, МФО 838012, код бюджетної класифікації 11010500.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 14 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.