Справа № 804/5403/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 р.Справа №804/5403/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання за участю:ОСОБА_2
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
За результатами автоматизованого розподілу адміністративну справу №804/5403/17 передано на розгляд судді Гончаровій І.А.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року відкрито провадження у справі №804/5403/17.
У звязку із призначенням судді Гончарової І.А. на посаду судді Верховного Суду України на підставі Указу Президента України №357/2017 від 10.11.2017 року, на підставі розпорядження від 27 листопада 2017 року №2855д здійснено повторний автоматизований розподіл справи №804/5403/17 та передано останню на розгляд судді Верба І.О., про що складений протокол від 27 листопада 2017 року.
Оскільки провадження у справі уже відкрито, ухвалою судді від 29 листопада 2017 року справу прийнято до провадження.
В обґрунтування позову позивачем зазначено наступне:
- вважаю, що вказане податкове повідомлення-рішення суперечить вимогам діючого законодавства та підлягаю скасуванню;
- відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством;
- об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.;
- разом з тим, звертаю увагу суду що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 063135 від 17.06.2014 року, легковий автомобіль марки Volkswagen Touareg має об'єм двигуна - 2967 куб.см., що є менше за встановлений законом об'єм понад 3000 куб.см.;
- таким чином, даний транспортний засіб не підпадає під визначення об'єкту оподаткування транспортним податком відповідно до статті 267 Податкового кодексу України, а я відповідно не є платником такого податку;
- оскільки Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», згідно з яким з 1 січня 2015 року введено в дію «Транспортний податок», прийнятий 28 грудня 2014 року, тобто після липня 2014 року, то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року;
- аналогічна правова позиція з цього питання висловлена Вищим адміністративним судом України в постанові від 30.08.2016 року по справі №К/800/8077/16;
Представник відповідача надав суду письмові заперечення з наступним обґрунтуванням:
- ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки Volkswagen модель Touareg, 2014 року випуску, об'єм циліндра двигуна 2967 куб.см.;
- центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відповідно до Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №459;
- таким чином, транспортний податок ДПІ нараховано на підставі інформації з автоматизованої системи ДФС України та даних Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, за якою легковий автомобіль марки Volkswagen модель Touareg, 2014 року випуску, обємом циліндра двигуна 2967 куб.см. є обєктом оподаткування у 2016 році;
- звертаємо увагу суду, що податкове повідомлення рішення №1099-13 від 19.07.2016 року, яке оскаржується, визначило позивачу транспортний податок за 2016 рік, а не за 2015 рік, як стверджує позивач;
- податковий орган при винесенні податкового повідомлення-рішення керувався положеннями статті 267 Податкового кодексу України в редакції чинній з 01.01.2016 року;
- таким чином, ДПІ визнаючи позивача платником транспортного податку, діяла на підставі закону та у відповідності із встановленими повноваженнями.
Судом встановлено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року №941 Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області перейменовано у Державну податкову інспекцію у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Позивач, представник позивача та представник відповідача в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками по справі, що за ОСОБА_3 17 червня 2014 року зареєстровано легковий транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, легковий універсал-В, білого кольору, обєм двигуна 2967 куб.см., номер шасі WVGZZZ7PZED035049, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 083135 (а.с.9).
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що в податковому повідомленні-рішенні не вказано податковий період, за який нараховано податок, замість податкового періоду вказано «60 днів з дня вручення», однак ще термін погашення нарахованого зобовязання, а не податковий період, який для транспортного податку обліковується роками.
Вказана невизначеність призвела до унеможливлення визначення норм законодавства, які мають застосовуватись при розрахунку обєкта оподаткування транспортним податком.
У судовому засіданні представник відповідача повідомив, що податок нарахований за 2016 податковий рік, що вбачається із дати нарахування та сплати нарахованого грошового зобовязання.
Суд зазначає, що з 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено у новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України та введено в Україні новий місцевий податок на майно транспортний податок.
З 1 січня 2016 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України в частині елементів оподаткування транспортним податком відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII.
Згідно нової редакції підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначений новий обєкт оподаткування.
Отже, з 1 січня 2016 року обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 вказаної статті Кодексу.
Податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
Пунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обовязковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.
Судом встановлено, що відповідне рішення №7/11 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27 грудня 2010 року №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», яким встановлено транспортний податок з визначенням обєкту оподаткування, бази оподаткування, ставки податку та податкового періоду прийнято Дніпропетровською міською радою 13 липня 2016 року.
Законом України від 24 грудня 2015 року №909-VІІІ установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені пунктом 12.3.4 пункту 12.3 статі 2 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Поряд із цим, основними засадами податкового законодавства є принципи, в яких визначено зміст і спрямованість правового регулювання податкових правовідносин.
Принципи, проголошені у статті 4 Податкового кодексу України повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обовязок сплати податку.
У свою чергу, принцип стабільності закріплений у підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України має на меті встановлення незмінних умов оподаткування, елементів податків протягом певного часу.
Зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки.
Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.
За наведених обставин та особливостей правового регулювання, суд дійшов висновку, що застосування контролюючим органом положень нової редакції статті 267 Податкового кодексу України з метою оподаткування транспортним податком не може мати місце у 2016 році, оскільки йдеться не про введення нового податку, а про зміни в елементах оподаткування обєкті оподаткування, отже, відповідний закон мав набрати чинності не пізніш як за шість місяців до початку 2016 року.
В іншому випадку, таке застосування не відповідало б положенням статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 акцентується увага на тому, що вищевказана конституційна норма допускає зворотну дію в часі лише нормативно-правових актів, які стосуються скасування чи помякшення відповідальності за правопорушення фізичних осіб.
Надаючи оцінку наявності обєкта оподаткування з огляду на середньоринкову вартість автомобіля та обєм циліндрів двигуна, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є обєктами оподаткування.
Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, яка згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» складала 1378 грн., та відповідно дорівнює 1033500 грн.
Розрахунок середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком проводиться відповідно за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18 лютого 2016 року.
Відповідачем при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було зроблено відповідний розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача, вказаний розрахунок не було долучено до матеріалів справи, таким чином, у суду відсутні підстави для беззаперечного висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючий орган правомірно відніс легковий автомобіль, зареєстрований за позивачем, до обєкту оподаткування, оскільки прийняв його за відсутності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обовязковим для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, відповідач не довів, що легковий транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen, модель Touareg, легковий універсал-В, білого кольору, обєм двигуна 2967 куб.см., номер шасі WVGZZZ7PZED035049, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 083135, є обєктом оподаткування транспортним податком у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, тобто його вартість дорівнює або перевищує 1033500 грн., що є підставою для задоволення позову.
У відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., сплаченого згідно квитанції від 22 серпня 2017 року №0.0.834093189.1
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2016 року №1099-13, винесене Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 640 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 1 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1