Справа № 819/1855/17
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1855/17

12 грудня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (надалі позивач, ГУ ДФС у Тернопільській області) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (надалі відповідач, ФОП ОСОБА_1В.) про стягнення податкової заборгованості, а саме податкового боргу в сумі 6400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свого податкового обов'язку, щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України, відтак, станом на дату звернення до суду фізична особа - підприємець як платник податків має податковий борг зі сплати узгодженого грошового зобовязання нарахованого згідно рішення про застосування фінансових санкцій на загальну суму 6460,00 грн.

В судове засідання представник позивача не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд задоволити їх.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

Судом встановлено, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

У відповідності до листа Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 18.092017 року № 570/19-00-08-15-02 «Про надання інформації», начальника управління погашення податкового боргу повідомлено про зміну прізвища, імя, по-батькові ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України (надалі ПК України), платники податків зобов'язані сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом.

Пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Як встановлено статтею 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Виконанням податкового обов'язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням про застосування фінансових санкцій від 05.12.2014 року № 000039/19-18-21-00/НОМЕР_1 до відповідача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу за продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі в розмірі 6800,00 грн. Дане рішення винесене на підставі матеріалів перевірки управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради від 26.11.2014 року (лист Тернопільської міської ради №3648/01 від 27.11.2014 року). Як випливає із зазначеного листа, управлінням муніципальної поліції та служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради виявлено факт реалізації слабоалкогольного енергетичного напою «Рево» особі, яка не досягла 18 років, в приміщенні магазину «Вишиванка» по пр.Ст..Бандери.

Відповідно до п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій зокрема є: матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Частиною 3 ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно із ст. 17 Закону України № 481/95-ВР за порушення вимог ч.3 ст.15 цього закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

При цьому слід враховувати, що Закон N 481/95-ВР не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто; саме здійснив правопорушення, в даному випадку продаж слабоалкогольного енергетичного напою особі, яка не досягла 18 років (офіціант, бармен, чи інший працівник господарської одиниці), а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 Закону N 481/95-ВР, є факт продажу забороненого товару не повнолітній особі.

У відповідності до довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 6460,00 грн по платежу адміністративні штрафи та інші санкції. Відтак, заборгованість по цьому платежу виникла внаслідок несплати у повному обсязі узгодженого грошового зобовязання, що нараховане у відповідності до рішення про застосування фінансових санкцій №000039/19-18-21-00/НОМЕР_1 від 05.12.2014 року на загальну суму 6800,00 грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. З огляду на це, контролюючим органом надсилалась податкова вимога №4085-25 від 16.06.2014 року, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відтак, виходячи з вимог статті 95 Податкового кодексу України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

У відповідності до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. Проте, судом не здобуто, а відповідачем не подано до суду доказів, що підтверджували сплату ним податкового зобовязання.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Тернопільській області є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( дата народження 24.12.1987 р., вул.Довженка, 7/33, м.Тернопіль, Тернопільська область, ід.№) на користь Головного управління ДФС у Тернопільській області (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Білецька,1, ) податковий борг по платежу адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 6460 (шість тисяч чотириста шістдесят) грн. 00 коп. шляхом перерахування на р/ 0002, код одержувача 37977726, МФО 838012, код бюджетної класифікації 21081103.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.