Справа № 265/940/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковтуненко О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року справа №265/940/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_2, суддів: Гайдар І.Д., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2017року у справі № 265/940/17 за позовом ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 до Лівобережного відділу у м. Маріуполі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити неправильність запису в акті цивільного стану № 924 від 21 червня 2000 року про смерть ОСОБА_5, померлої 18 червня 2000 року, в частині запису у графі «Прізвище» «Гиренко» українською мовою, замість правильного «Гіренко» та зобов'язати Лівобережній відділ у м. Маріуполі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у донецькій області внести до актового запису відповідні зміни.

Позов мотивовано тим, що в актовому запису про смерть померлої ОСОБА_5 українською мовою зазначено як «Гиренко», на підставі якого видано свідоцтво про смерть, в якому зазначено прізвище померлої «Гіренко». Спадщина після померлої ОСОБА_6 визнана відумерлою. З метою скасування цього рішення позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу їй повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_5 та внесення змін до актового запису про її смерть. Відділом РАЦС їй було відмовлено у зв'язку з непідтвердженням права позивача на звернення з такою заявою.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області адміністративний позов ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_7 задоволено. Зобов'язано Ліборережний відділ у м. Маріуполі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внести зміни в актовий запис про смерть № 924 від 21.06.2000 року, складений на громадянку ОСОБА_6, а саме запис у графі 1 Прізвище «Гиренко» виправити на «Гіренко».

З постановою суду першої інстанції не погодилася Маріупольська міська рада, яка не брала участі у справі, проте суд вирішив питання про їхні права та інтереси. В апеляційній скарзі Маріупольська міська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, не доведеність фактів, не наданні доказів, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом порушено предметну підсудність розгляду справи. Наголошує на тому, що рішенням ОСОБА_8 районного м. Маріуполя від 19 листопада 2012 року спадщина у вигляді квартири № 119 б. 6 по вул.. Горлівській була визнана відумерлою та передана у власність територіальній громаді м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради. Рішення набрало законної сили. Позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки, на думку, відповідача, позивач з 2000 року була обізнана про допущену описку. Крім того, наполягають на тому, що рішенням суду від 23.09.2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_9 про встановлення юридичного факту прийняття спадщини відмовлено. Рішення набрало законної сили 18.02.2016 року. Під час розгляду справи самою позивачкою були надані копія заповіту та лист зав. Кафедри української філології кандидата філологічних наук, доцента ОСОБА_10, в якому зазначено, що прізвище, ім'я по-батькові «ГиренкоКлавдияТихоновна» з російської мови українською перекладається «Гиренко Клавдія Тихонівна».

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, апеляційна скарга задоволенню підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.06.2000 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 487486. В свідоцтві про смерть, виданого ОСОБА_8 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області від 21.06.2000 року зазначено прізвище «Гіренко» (а.с. 11).

21 червня2000 року ОСОБА_8 відділом актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області зроблено запис за № 924 про смерть ОСОБА_6 (а.с. 12).В даному актовому записі про смерть вказано прізвище «Гиренко Клавдія Тихонівна».

В книзі видачі (відправлення) свідоцтв реєстрації актів про смерть ОСОБА_8 в/рагс за № 911 значиться запис про видачу свідоцтва про смерть серії І-НО № 437486 за актовим записом № 924 за прізвищем ОСОБА_5.

03 березня 2016 року позивач звернулася до Лівобережного відділу у м. Маріуполі Донецької області державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області із заявою про внесення змін до актового запису про смерть № 924 від 21.06.2000 року на померлу ОСОБА_5

Згідно листа № 391/4.4-01017 від 05.03.2016 року Лівобережний відділ у місті Маріуполі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області позивачу відмовлено у внесенні змін до актового запису про смерть шляхом виправлення прізвища.Така позиція відповідача мотивована тим, що право позивача на подання відповідно заяви документами не підтверджується.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов дійшов висновку, що дійсним прізвищем померлої особи є «Гіренко», а тому зазначення її прізвища в актовому запису про смерть як «Гиренко» є помилковим.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

В силу статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою спадкоємців померлого. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

За змістом п. 1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або за заповітом, згідно із чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 2.6 Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України (пункти 2.13.1, 2.13.12 Правил №96/5).

Як було зазначено, підставою для відмови у внесенні змін було не підтвердження ОСОБА_4 право на подання заяви.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за життя ОСОБА_5 заповітом від 15.06.2000 року розпорядилася своїм майном, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та заповіла своїй сестрі ОСОБА_11 (а.с. 17).

Відповідно довідки Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року за № 307/02-14, ОСОБА_11 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 на підставі її заяви від 23.06.2000 року за № 722 (а.с. 25-28).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НО № 555674, виданим РАГС Приморського РУЮ м. Маріуполя Донецької області від 17.04.2001 року, ОСОБА_11 померла 18 квітня 2001 року, про що зроблено актовий запис № 325. На день смерті ОСОБА_11 належним чином не оформила своїх прав на нерухоме спадкове майно після померлої ОСОБА_5, зокрема, домоволодіння № 6 по вулиці Горлівській в м. Маріуполі (а.с. 26).

ОСОБА_4 є донькою померлої ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 21-24).

Позивач після смерті своєї матері звернулася з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою, внесеною до Спадкового реєстру за № 501 (а.с. 27-28).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність права позивача звернутися до відповідача із заявою про внесення відповідних змін до актового запису про смерть ОСОБА_5

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача внести зміни в актовий запис про смерть № 924 від 21.06.2000 року, складений на громадянку ОСОБА_6, а саме запис у графі 1. Прізвище «Гиренко» виправити на «Гіренко».

До такого висновку колегія суддів дійшла з огляду на те, що відповідно до картки за Формою № 1, наданої Лівобережним РВ у місті Маріуполі ГУДМС України в Донецькій області, вказану померлу особу зазначено, як «ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Маріуполя Донецької області». Прізвище «Гіренко» значиться в свідоцтві про смерть, заповіті, книзі видачі (відправлення) свідоцтв реєстрації актів про смерть ОСОБА_8 в/рацс, книзі про реєстрацію заповітів, витягу з реєстрації нотаріальних дій про реєстрацію заповіту ОСОБА_5, витягу книги обліку та реєстрації спадкових справ, що підтверджується, наданими Головним управлінням в Донецькій області Лівобережного районного відділу у місті Маріуполі Державної міграційної служби України,Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою, копіями зазначених документів.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, які обгрунтовуються рішеннями судів у цивільних справах, оскільки цими рішеннями вирішувався спір про право, а в даному випадку оскаржуються дії органу державної реєстрації щодо внесення змін до акту цивільного стану.

Проте, задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції, не врахував норми ст.. 99 Кодексу адміністративного судочинства України,

Згідно ст.. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у березні 2016 року звернулася до Лівоберженого відділу у м. Маріуполі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_5, на що, 05.03.2016 року та 31.03.2016 року, їй була відповідь про непідтвердження нею права на подання заяви про внесення змін до актового запису про смерть.

Тобто про порушення свого права позивач була обізнана у березні 2016 року, проте до суду звернулася 13.02.2017 року.

В запереченнях проти апеляційної скарги, позивач зазначила, що порушення строку є надуманим, оскільки з вини Маріупольської міської ради вона вимушена тривалий час доказувати своє право про родинні стосунки з померлою ОСОБА_5 Будь-яких інших поважних причин позивачем не наведено. Крім того, при зверненні до суду позивач не зверталася про поновлення строку звернення до адміністративного суду, тому колегія суддів позбавлена можливості на свій розсуд визначити поважність причин пропущення строку звернення до суду за захистом прав та інтересів позивача та вирішити питання про поновлення цього строку, оскільки перебіг строку звернення до суду обчислюється з моменту, коли особі стало відомо про порушення своїх прав.

Виходячи з наведеного про порушення своїх прав позивач дізналася, у березні 2016 року. Разом з тим, згідно вхідного штампу суду першої інстанції на позовній заяві, остання була подана до суду лише 13.02.2017 року, тобто із пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

З наведеного вбачається, що позивач пропустив строк звернення до суду встановлений ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України без поважних на те підстав, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та залишення позовних вимог без розгляду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.. 155 Кодексу адміністративного кодексу України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Що стосується доводів апелянта про порушення предметної підсудності даної справи, слід зазначити, оскільки відділ державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом, а предметом спору є відповідні рішення (висновок) та дії (зобов'язання внести зміни до актового запису) цього органу, предметна підсудність даної справи визначається частиною другою статті 18 КАС України, відповідно до якої така справа підсудна окружному адміністративному суду.У зв'язку з цим суд першої інстанції відкрив провадження і розглянув справу з порушенням правил предметної підсудності. Так, за правилами пункту 4 частини першої статті 202 КАС України, яка визначає повноваження апеляційного суду за наслідками перегляду постанови суду першої інстанції, розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушені норми процесуального права, що є підставою для її скасування та прийняття нового рішення.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 195, 196, 198, 203, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2017року у справі № 265/940/17 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 до Лівобережного відділу територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та зобов'язання внести до актового запису відповідні зміни залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

ОСОБА_1ОСОБА_2

Судді А.В. Гайдар

І.Д Компанієць