Справа № 823/1207/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 року справа № 823/1207/17
м. Черкаси
16 год. 06 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Кулика О.П.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача Кугота І.П. (за довіреністю),

представника третьої особи Давиденка К.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України про визнання протиправним висновку, визнання протиправним та скасування наказу.

встановив:
04 серпня 2017 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить:

1) визнати протиправним висновок, викладений у акті службового розслідування від 07.10.2014 командиром ВЧ ПП НОМЕР_1 про визнання смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Потсдам, Німечина, місце смерті м. Волноваха, Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби;

2) визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч ПП НОМЕР_1 від 13.10.2014 №162 в частині визнання смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби.

В обґрунтування позову вказує, що його син ОСОБА_2 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №2 від 09.05.2014 призначений начальником тилу.

Наказом № 50 від 04.09.2014 командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 звільнено з посади начальника тилу та призначено на посаду корегувальника стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 із місцем дислокації у м. Волноваха Донецької області, з правом користування табельною зброєю ПМ серії НОМЕР_3 та АКС-74 № НОМЕР_4 .

Згідно повідомлення про смерть від 02.10.2014 ОСОБА_2 покінчив життя самогубством.

За фактом смерті ОСОБА_2 командиром в/ч НОМЕР_1 проведене службове розслідування згідно з висновками якого смерть ОСОБА_2 настала внаслідок самогубства.

На підставі акту службового розслідування від 07.10.2014 командиром в/ч НОМЕР_1 видано наказ № 162 від 13.10.2014, яким прийнято рішення: «Смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».

Позивач вважає протиправними висновок службового розслідування, викладений у акті службового розслідування від 07.10.2014 та наказ командира в/ч пп НОМЕР_1 від 13.10.2014 № 162, винесений за результатами службового розслідування, оскільки службовим розслідуванням не враховано висновки судово-медичної експертизи, матеріалами досудового розслідування кримінальної справи № 0001263 порушеної слідчим відділом Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області, не оглянуто місце пригоди, в тому числі чи здійснювалося фото-відеозйомка місця події, неопитані свідки та патрульні батальйону «Харків-1», які виявили труп, а надані до суду документи підтверджують, що він загинув під час виконання службових обов`язків, натомість факт самогубства не підтверджений жодним належним документом чи доказом. Службове розслідування не відповідає вимогам проведення службових розслідувань, зокрема П.4.І.. п.5.1 Інструкції «Про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України 15.03.2004 № 82 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2014 за № 385/8984.

Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що ними були вчинені всі дії передбаченні чинним законодавством України.

Представник третьої особи позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 наказом №2 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 09.05.2014 призначений начальником тилу.

Наказом № 50 від 04.09.2014 командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 , ОСОБА_2 звільнено з посади начальника тилу та призначено на посаду корегувальника стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 із місцем дислокації у м. Волноваха Донецької області, з правом користування табельною зброєю ПМ серії НОМЕР_3 та АКС-74 № НОМЕР_4 .

В повідомленні про смерть від 02.10.2014 зазначено, що старший лейтенант корегувач стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний 09.05.2014 року Смілянсько - Кам`янським РВК Черкаської області, 02.10.2014 покінчив життя самогубством (а.с.8).

07.10.2014 помічником командира батальйону з правової роботи молодшим лейтенантом ОСОБА_3 проведено службове розслідування стосовно факту смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 . В ході проведення службового розслідування встановлено, що 01.10.2014 оперативному черговому частини надійшло повідомлення від керівництва батальйону «Харків 1» про те, що їхнім патрулем близько 21:00 у центральній частині міста Волноваха, приблизно 1,5 км. Від місця дислокації батальйону був знайдений старший лейтенант ОСОБА_2 з вогнепальним пораненням голови в районі скроні, внаслідок чого каретою швидкою допомоги був доставлений до ЦРЛ м . Волноваха, де йому надали медичну допомогу.

До місця пригоди прибула чергова оперативна слідча група, котра провела слідчі дії по з`ясуванню реальних обставин подій. За попередніми даними, у ОСОБА_2 в магазині ПМ був відсутній один патрон, в стволі відчувався характерний запах порохових газів тому є гіпотеза того, що ОСОБА_2 покінчив життя самогубством.

Згідно постанови про призначення судово-медичної експертизи, о 07:15 надійшло повідомлення про смерть ОСОБА_2 .

Згідно даної події, правоохоронними органами порушена кримінальна справа.

За результатами службового розслідування було складено акт службового розслідування від 07.10.2014 (а.с. 7).

11.10.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_5 (а.с.10).

На підставі вказаного свідоцтва про смерть командиром ВЧ ПП НОМЕР_1 видано наказ від 13.10.2014 №162 (а.с. 9), у відповідності до якого смерть старшого лейтенанта корегувач стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби.

В матеріалах справи міститься витяг із протоколу засідання військово-лікарської комісії Центрального регіону від 05.04.2017 № 110, згідно з яким поранення та причина смерті визнані пов`язаними з проходженням військової служби (а.с. 14).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІІ).

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону № 2232-ХІІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ

Як вбачається за матеріалів справи, 07.10.2014 помічником командира батальйону з правової роботи молодшим лейтенантом ОСОБА_3 проведено службове розслідування стосовно факту смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

В акті службового розслідування зроблено припущення про те, що ОСОБА_2 покінчив життя самогубством

Суд критично ставиться до таких висновків з огляду на таке.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міноборони № 82 від 15.03.2004 (далі Інструкція).

Відповідно до п.1.2 Інструкції службове розслідування проводиться у разі:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;

- невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

- порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;

- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб. Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Згідно з п.1.3 та п.1.6 Інструкції рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції особам, які проводять службове розслідування, надається право:

- отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки;

- ознайомлюватися і вивчати, в тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування;

- отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.

Розслідування та його результати оформляються письмово. За погодженням з особами, які опитуються, їх пояснення можуть фіксуватися технічними засобами. Такі пояснення оформляються надалі у письмовому вигляді і підписуються опитуваним ( п.2.4 Інструкції).

Згідно п.3 Інструкції розслідуванням повинно бути встановлено:

- наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки;

- осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення;

- наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця;

- конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

- вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено;

- ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення;

- форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного;

- умови та причини, що сприяли правопорушенню;

- чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

За результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити ( п.4.1).

Акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку (п.4.2).

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування ( п.4.3).

Суд зазначає, що під час проведення службового розслідування не було перевірено можливих інших причин смерті ОСОБА_2 , умови та причини, що сприяли смерті.

В порушення вимог Інструкції не вживалися заходи передбачені п.2.1. Інструкції, не встановлювалися обставини в з дотриманням п. 3 Інструкції.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в акті службової перевірки від 07.10.2014 не повно з`ясовано обставини смерті військовослужбовця ОСОБА_2 .

Оскільки, окрім акту службового розслідування 07.10.2014, жодних документів не складалися, так як і не надані відповідачем до суду, суд вважає, що висновок, зазначений в акті службового розслідування про визнання причин смерті військовослужбовця самогубством підлягає скасуванню, як рішення суб`єкта владних повноважень, як такий, що порушує права, свободи та інтереси позивача.

Вирішуючи питання щодо правомірності наказу командира військової частини № 132 від 27.02.2017, суд виходив із такого.

Відповідно до п. 5.1, 5.5 та 5.6 Інструкції посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення. Рішення за результатами службового розслідування може бути оскаржено зацікавленими особами в порядку, встановленому розділом 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Особи, які проводять службове розслідування, несуть персональну відповідальність за всебічне повне, своєчасне й об`єктивне його проведення та додержання законності під час провадження.

Судом раніше вже встановлена незаконність доводів та висновків, викладених у акті службового розслідування від 07.10.2014.

Таким чином, наказ командира ВЧ ПП НОМЕР_6 № 132 від 27.02.2015 не просто не відображає дійсних обставин справи, але й перешкоджає використанню позивачем та іншими членами сім`ї загиблого прав на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено)

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

постановив:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним висновок, викладений у акті службового розслідування від 07.10.2014 командиром ВЧ ПП НОМЕР_1 про визнання смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Потсдам, Німеччина, місце смерті м. Волноваха, Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч ПП НОМЕР_1 від 13.10.2014 №162 в частині визнання смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби.

Стягнути з бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлений 11.12.2017