Справа № 520/4550/17
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/4550/17
Провадження № 2-а/520/501/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

ОСОБА_1 до Центрального Об»єднанного Управління Пенсійного Фонду України в м.Одеса про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати протиправним рішення Центрального об»єднанного Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №852523 «Про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року» та зобов»язати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком з 01.04.2017 року з виплатою заборгованості шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивачки, зазначений в пенсійній справі. До судового засідання позивачка не з»явилась, про час і місце слухання справи сповіщена, надала заяву про вирішення спору за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

Представник відповідача до суду після перерви не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник УПФ з позовом ознайомлений, надав письмові заперечення на позов, неодноразово відкладав розгляд справи, посилаючись на необхідність витребування додаткових доказів.

Суд вивчив матеріали справи і встановив:

ОСОБА_1 є громадянкою України, її постійним місцем проживання є м.Луганськ.У зв»язку з бойовими діями у зоні АТО та небезпекою для життя ОСОБА_1 виїхала з м.Луганськ на контрольовану територію України - до м.Одеси, де 1 грудня 2014 року отримала статус тимчасово переміщеної особи - довідка № про взяття на облік, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Місце перебування ОСОБА_1 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1. Строк реєстрації в довідці зазначено по 03.10.2015 року. У 2014 році у ОСОБА_1 виникло право на пенсійне забезпечення і 16 грудня 2014 року Управлінням пенсійного Фонду України в Київському районі м.Одеси ОСОБА_1 призначена пенсія за віком. В жовтні 2015 року УПФ України в Київському районі м.Одеси припинило виплату пенсії ОСОБА_1 з тих підстав, що пенсіонер повернувся до постійного місця проживання. ОСОБА_1 дії УПФ України в Київському районі м.Одеси оскаржила в судовому порядку. Постановою Київського райсуду м.Одеси від 16.08.2016 року визнано неправомірність дій УПФУ в Київському районі м.Одеси і зобов»язано відповідача поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 З 1 квітня 2017 року Центральне Об»єднанне управління пенсійного Фонду України припинило виплату пенсії позивачці, посилаючись на лист Пенсійного Фонду України від 16.03.2017 року №7902/02-02 про отримання інформації з Державної прикордонної служби України про відсутність пенсіонера за місцем реєстрації. Позивачка доводить, що дії відповідача не відповідають положенням ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і є такими, що порушують її право на отримання пенсії, гарантованої Конституцією України. Позивачка до позову надала довідку від 16 березня 2017 року №2435 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідач, не визнаючи позов, в письмових запереченнях посилався на лист УСЗН в Київському районі від 19.04.2017 року №1352, який містить відомості щодо перевірки матеріально-побутових умов пенсіонера - ОСОБА_1 відсутня за місцем реєстрації в м.Одесі; на закінчення строку дії довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно статті 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється в установах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та з використанням його платіжних пристроїв. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому.

Пунктом 8 «Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 визначено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 цього Закону, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі недоотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як не підтвердження фактичного проживання.

Між тим, відповідач у запереченнях на позов не зазначив, яка з обставин, визначених наведеною нормою Закону, стала підставою для припинення позивачу виплати пенсії. Не навів відповідач і будь-якої іншої норми закону, яка б визначала таку підставу припинення виплати пенсії, як не підтвердження фактичного проживання.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, суд встановив,що припинення виплати пенсії позивачу з 1 квітня 2017 року було пов'язано з непідтвердженням фактичного місця проживання позивача, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що припинення відповідачем виплати позивачу раніше призначеної пенсії є безпідставним, а тому дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одеса щодо припинення виплати позивачу пенсії слід визнати протиправними, а рішення відповідача - таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст..ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одеса про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одеса щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 1 квітня 2017 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одеса поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 1 квітня 2017 року та виплатити заборгованвсть шляхом перерахування на особовий банківський рахунок, зазначений в пенсійній справі ОСОБА_1 відповідно до ст..47 ЗУ «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування».

Звернути постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя Калашнікова О. І.