Справа № 817/1770/17
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 грудня 2017 р. Р і в н е №817/1770/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів та стягнення моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій відповідача стосовно запровадження проведення щомісячного оцінювання державних службовців Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправними, визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18.08.2017 №219 "Про проведення оцінювання", від 26.10.2017 №3-с "Про оголошення догани ОСОБА_1С." та стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

30.11.2017 через канцелярію суду за вх. № 17365/17 надійшло клопотання відповідача про залишення даної позовної заяви без розгляду у звязку з пропущенням строку звернення до суду. На обґрунтування вказаного клопотання вказано, що строки звернення позивачки до суду регламентовані статтею 78 ОСОБА_3 України "Про державну службу". Згідно з данною статтею рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями категорії "А" до суду, а категорії "Б" і "В" - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду. Скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення. Зазначено, що наказ від 26.10.2017 №3-с "Про оголошення догани ОСОБА_1С." позивачка отримала особисто 26.10.2017. Отже, позивачка мала право на оскарження такого наказу в десятиденний термін, починаючи з 27.10.2017 року. Тому, на думку відповідача, ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду. У відповідності до вимог ч.1 ст.100 КАС України просила залишити вказаний адміністративний позов без розгляду.

Окрім того, відповідач у заявленому клопотанні вказав на те, що наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.10.2017 №353 оскаржуваний наказ відповідача від 18.08.2017 №219 "Про проведення оцінювання" визнано таким, що втратив чинність. Отже, вважає, що відповідно до ст.157 КАС України провадження у справі повинно бути закритим.

У судове засідання представник відповідача не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України суд розглянув заявлене клопотання без його участі.

У судовому засіданні позивачка та її представник проти задоволення вищевказаного клопотання заперечили повністю. Зазначили, що позов було подано до суду з дотриманням строку, передбаченого ч.1 ст.99 КАС України та статтею 78 ОСОБА_3 України "Про державну службу". Зокрема, зазначили, що 23.09.2017 позивачка зверталася до Національного агентства України з питань державної служби з відповідною скаргою щодо дотримання відповідачем ОСОБА_3 України "Про державну службу" та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та прав державних службовців, включаючи питання щодо правомірності проведення оцінювання державних службовців відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18.08.2017 №19 та правомірності відкриття дисциплінарної справи стосовно неї. Вказує, що таку скаргу було розглянуто 10.11.2017 та надіслано їй 14.11.2017, після чого 20.11.2017 вона звернулася до суду. Тому, у задоволенні клопотання відповідача про залишення її адміністративного позову без розгляду просили відмовити повністю з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до приписів статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Із змісту даних норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити, коли позивач дізнався про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Так, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, ОСОБА_3 України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та іншими нормативно - правовими актами.

ОСОБА_3 України "Про державну службу" визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Так, згідно з частиною 1 статті 65 ОСОБА_3 України "Про державну службу" підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим ОСОБА_3 та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 5 частини 2 статті 65 цього ОСОБА_3 до дисциплінарного проступку віднесено невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Види дисциплінарних стягнень та загальні умови їх застосування регулюються статтею 66 ОСОБА_3 України "Про державну службу", якою передбачено такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 3 статті 66 даного закону передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього ОСОБА_3, субєктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Статтею 77 вищезазначеного ОСОБА_3 встановлено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що оскаржуваним наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26.10.2017 № 3-с "Про оголошення догани ОСОБА_1С." до позивача відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65, ч. 3 ст. 66, ст. 77 ОСОБА_3 України "Про державну службу" за невиконання та неналежне виконання посадових обовязків застосовано дисциплінарне стягнення у формі догани.

Підставою для прийняття наказу стало подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" в головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області від 09.10.2017 № 87/01-вн, пояснення ОСОБА_1 від 24.10.2017 №89/03.

Враховуючи вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ від 26.10.2017 № 3-с "Про оголошення догани ОСОБА_1С." у відповідності до наведених норм є рішенням про накладення дисциплінарного стягнення, прийнятим субєктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

В силу вимог ст.78 ОСОБА_3 України "Про державну службу" рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями категорії "А" до суду, а категорій "Б" і "В" - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду.

Скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення.

Таким чином, вищезазначеною нормою встановлено спеціальні строки для звернення державних службовців до центрального органу виконавчої влади або до суду за оскарженням рішення про накладення на них дисциплінарного стягнення.

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку, 10-ти денний строк підлягає застосуванню не залежно від обраного порядку оскарження.

Тобто ОСОБА_1 мала право на подачу скарги до суду у десятиденний термін після одержання копії наказу.

Матеріалами справи підтверджено, що наказ від 26.10.2017 № 3-с "Про оголошення догани ОСОБА_1С." позивачка особисто отримала 26.10.2017. Відповідно, позивачка мала право на оскарження цього наказу в десятиденний термін починаючи з 27.10.2017.

З даним адміністративним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду позивачка звернулася 20.11.2017, отже після спливу десятиденного строку, визначеного ст.78 ОСОБА_3 України "Про державну службу" .

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як встановлено за матеріалами справи, 23.09.2017 позивачка звернулася до Національного агентства України з питань державної служби з відповідною скаргою, де серед іншого, нею ставилося питання щодо правомірності процедури притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_4 управління Національного агентства України з питань державної служби у Волинській та Рівненських областях (далі - агентство) від 10.11.2017 №Б-49/01-29 "Про розгляд звернення та результати проведення перевірки", позивачці було надано відповідь на вказану скаргу. Зокрема, зазначено, що відповідно до поданої скарги агентство провело позапланову виїзну перевірку відповідача на предмет дотримання вимог ОСОБА_3 України "Про державну службу" та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та прав державних службовців. За результатами перевірки встановлено: факти, викладені у скарзі стосовно неправомірного відкликання з щорічної додаткової оплачуваної відпустки підтвердилися; факти, викладені у скарзі стосовно проведення оцінювання державних службовців Головного управління підтвердилися, проте під час проведення перевірки наказом Головного управління від 30.10.2017 №353 було визнано таким, що втратив чинність наказ Головного управління від 18.08.2017 №219 "Про проведення оцінювання"; інші факти, викладені у скарзі, які вивчалися робочою групою не підтвердилися.

До вказаного листа було додано Довідку за результатами позапланової виїзної перевірки Головного управління пенсійного фонду України у Рівненській області на предмет дотримання вимог ОСОБА_3 України "Про державну службу" та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та прав державних службовців, з метою перевірки фактів, викладених у скарзі гр.ОСОБА_1 (далі - довідка) від 09.11.2017.

Згідно з п.9.2 описової частини довідки процедура притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності проведена у відповідності до вимог ОСОБА_3 України "Про державну службу". Також даною довідкою встановлено, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення, яке оформлене наказом від 26.10.2017 №3-с відповідає вимогам ч.2 ст.77 ОСОБА_3 України "Про державну службу".

Вказані документи були надіслані позивачці 14.11.2017, про що свідчить конверт з відповідною відміткою поштового штемпеля.

Отже, як встановлено судом, чинним законодавством передбачені скорочені строки оскарження рішень про накладення дисциплінарного стягнення на державних службовців , а також можливість оскарження таких рішень до відповідного центрального органу виконавчої влади, що не позбавляє особу на звернення до суду протягом визначеного строку.

Звернення позивачки 23.09.2017 до агентства не може рахуватися оскарженням рішення про накладення дисциплінарного стягнення до центрального органу виконавчої влади, оскільки такий наказ був винесений 26.10.2017.

Тому, суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що позивачка використала своє право на оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення, звернувшись до Національного агентства з питань державної служби, яка не виявила порушень у застосуванні дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1

В даному випадку позивачка після того, як дізналася про відкриття дисциплінарного провадження щодо неї, подала відповідну скаргу до агентства та після отримання відповіді, що, зокрема, стосувалася оскаржуваного наказу від 26.10.2017, звернулася до суду. В обох цих випадках звернення позивачки здійснювалися в мінімально допустимі строки, що свідчить про її наполегливу та активну позицію, спрямовану на оскарження рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Також суд вважає, що у випадку звернення до суду в десятиденний строк після вручення спірного наказу та за умови поданої скарги позивачка не змогла б спрогнозувати подальше вирішення її скарги агентством.

Тому цілком логічним зі сторони позивачки було очікування відповіді на її скаргу, а після отримання негативної відповіді - звернення до суду із відповідним позовом.

Додатково суд звертає увагу сторін на те, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення Європейського Суду з прав людини "Іліан проти Туреччини").

Враховуючи, вищевказані обставини суд дійшов висновку, що в даному випадку мало місце пропуск строку звернення до суду з зазначеним позовом, проте з поважних причин.

Твердження відповідача про необхідність закриття провадження у справі на підставі статті 157 КАС України, у звязку з тим, що наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.10.2017 №353 оскаржуваний наказ відповідача від 18.08.2017 №219 "Про проведення оцінювання" визнано таким, що втратив чинність, суд при вирішенні даного клопотання про залишення позовної заяви без розгляду до уваги не бере. З огляду на найменування клопотання та його прохальну частину - залишити вказаний позов без розгляду з мотивів пропуску звернення до суду, питання про закриття провадження не стосується суті заявлених в ньому вимог.

Крім того, зазначена відповідачем стаття 157 КАС України серед підстав для закриття провадження у справі не передбачає нечинність акту, який є предметом спору.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду - відсутні.

Керуючись ст. 100, ст.155, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду відмовити.

Визнати причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом поважними.

Ухвала суду окремо не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Борискін С.А.