Справа № 804/7532/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/7532/17

копія

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

16 листопада 2017 р. справа 804/7532/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рябчук О.С., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

Пунктом 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Кодексом адміністративного судочинства України (далі – КАС України) встановлений процесуальний порядок звернення до суду та вичерпний перелік вимог до позовної заяви.

За правилами ч.3 ст.106 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Порядок обчислення та справляння судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 р. (який набрав чинності з 01.01.2017 р.), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» № 1801-19 від 21.12.2016 р. визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено на рівні 1 600 гривень.

Пунктом 3 ст.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1600,00грн.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Дослідивши поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ» позов, судом встановлено, що позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, і підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

- до позову не додано документу на підтвердження сплати судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру.

В позові позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту винесення судового рішення у справі.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Чинним законодавством передбачено можливість відстрочення сплати судового збору та зменшення розміру судових витрат для особи, що звертається до суду. При цьому, вказане є правом, а не обов’язком суду.

При вирішенні питання про задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору чи зменшення розміру судових витрат суд досліджує наявність обставин для відстрочення та зменшення, які мають бути підтверджені належними доказами. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору та зменшення розміру судових витрат.

Проте, до заявленого клопотання про відстрочення судового збору за подання даного адміністративного позову позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, що зумовлюють відстрочення сплати судового збору. Крім того, не обґрунтовано та не підтверджено можливість сплати судового збору в майбутньому.

У відповідності до ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд дає можливість позивачу у строк до 30.11.2017 року привести у відповідність до вимог ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву, а саме: надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору за подачу адміністративного позову майнового характеру у розмірі 1600грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 106, ст.108, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору – відмовити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ САЛФИТ» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху.

Позивачеві у строк до 30.11.2017 року усунути недоліки позову, а саме:

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у порядку і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) О.С.Рябчук

ухвала не набула законної сили станом на 16.11.2017

суддя

згідно з оригініалом

помічник судді М.М.Бухтіярова