Справа № 521/13760/17
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. №2а/521/368/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі Малиш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовомОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання противоправною та скасування постанови про порушення митних правил,

встановив:

У серпні 2017р. ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, посилаючись на те, що 23 серпня 2017 року вона отримала постанову Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1045/50000/17 від 02 серпня 2017 року, якою її ОСОБА_2, станом на 2015р. директора ТОВ «Ерізо-Торг», визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 2 651934,12 грн. Вважав постанову Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1045/50000/17 від 02 серпня 2017 року, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 17 липня 2015 року до зони діяльності Одеської митниці ДФС надійшов товар «тканина, білизна, меблі…», який було оформлено та випущено ТОВ «Ерізо-Торг» у вільний обіг за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» від 04 травня 2017 року №500040001/2015/007947 на підставі документів додатних до митного оформлення, зокрема, СМR від 16 липня 2015 року №0775518, контракту від 03 липня 2015 року №0307/2015/1-ІSТ,інвойсів від 09 липня 2015 року №166213,№14001, пакувального листа від 09 липня 2015 року №б/н.

З змісту постанови Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1045/50000/17 від 02 серпня 2017 року вбачається, що 10 лютого 2017 року до Одеської митниці ДФС листом Державної фіскальної служби України від 10 лютого 2017 року №2573/7/99-99-20-02-01-17 надійшла відповідь митних органів Турецької Республіки із наданням митних декларацій та інвойсів, які були підставою для відправки товарів в України.

Позивачка зазначала, що на підставі даної відповіді, Одеською митницею ДФС було зроблено висновок про те, що при декларуванні товарів в режимі «імпорт» за МД від 04 травня 2017 року №500040001/2015/007947 директором ТОВ «Ерізо-Торг» заявлено неправдиві відомості про вартість переміщуваного товару, надавши інвойси від 09 липня 2015 №166213, №14001, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару. Вказувала, що за твердженням митниці, згідно документів, наданих митними органами Турецької Республіки, вартість експортованого товару становила 174807,68 доларів США, а митна вартість товару, заявлена до митного оформлення згідно МД від 04 травня 2017 року №500040001/2015/007947 складає 66791,92 долара США. Дані обставини стали підставою того, що митницею було зроблено висновок щодо неправомірного зменшення директором ТОВ «Ерізо-Торг» митних платежів на суму 883978,04 грн., чим вчинене порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.

Позивачка вказувала, що під час митного оформлення товарів в режимі «імпорт» за МД від 04 травня 2017 року №500040001/2015/007947 декларантом було надано органу доходів і зборів усі документи, передбачені ч.2ст.53 МК України, які підтверджують митну вартість товару і обраний метод її визначення. Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Стверджувала, що декларантом до митного оформлення були надані ті інвойси, що були надані контрагентом, та підстав для сумніву щодо достовірності інформації, яку вона подає у неї не було. Тобто у неї, як декларанта був відсутній умисел на внесення неправдивих відомостей про вартість товару, зазначеного в інвойсах від 09 липня 2015 року №166213, №14001, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.485 МК України.

Позивач вважає, що у постанові Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1045/50000/17 від 02 серпня 2017 року не наведено належних доказів на підтвердження того, що їй, як директору ТОВ «Ерізо-Торг» могло бути відомо про відмінність вартості товарів та наявність у неї прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст.485 МК України. Обставини щодо можливого надання митному органу неправдивих відомостей під час митного оформлення імпортованого товару, які стали підставою для недоврахування відповідних податків і зборів, не могли і не залежали від її волі, та не можуть свідчити про її умисел на ухилення від сплати митних платежів,а отже в її діях відсутня субєктивна сторона в складі адміністративного правопорушення, що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивачка не погоджується з висновком органу доходів і зборів щодо вартості товару у розмірі 174807,68 доларів США, а не турецьких лір, який був зроблений митницею з документів, наданих митними органами Турецької Республіки, оскільки встановлена митницею з документів митних органів іноземної держави вартість у розмірі 174807,68 «одиниць» відповідає задекларованій в МД від 04 травня 2017 року №500040001/2015/007947 вартості товару у сумі 66791,92 долара США за курсом валют, що діяв у цей період (66791,92 дол. США/174807,68 турецьких лір=0,382 дол. США за турецьку ліру, тобто відповідає курсу валют цього періоду).

Посилаючись на порушення своїх прав, оскільки постанова Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1045/50000/17 від 02 серпня 2017 року була прийнято митницею без дотримання вимог ст.526 МК України, тобто без належного сповіщення позивача, остання просила суд визнати противоправною та скасувати постанову Одеської митниці ДФС в справі про адміністративне правопорушення митних правил від 02 серпня 2017 року за №1045/50000/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Представник позивача, діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 30 серпня 2017 року у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі (а.с.21-22).

Представник відповідача, діючий за довіреністю від 27.12.2016р. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких зазначав, що 17 липня 2015р. до Одеської митниці ДФС від фірми - відправника «HEDEF MBALAJ SAN.VE DIS TIC.LTD. STI» (Туреччина) на а/м Т2522ВЕ/В1І4884ХО надійшов товар «тканина, білизна, меблі...». 20 липня 2015 року в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» директором ГОВ «Ерізо-Торг» ОСОБА_3, були надані наступні документи: CMR д 16.07.2015 №0775518, контракт від 03.07.2015 № 0307/2015/1-1ST, інвойс № 66213 від 09.07.2015, №14001 від 09.07.20І5, пакувальний лист від 09.07.2015 № б /н, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 04.05.2015 №500040001/2015/007947.

Вказував, 04 травня 2015року зазначені товари були оформлені згідно «ІМ40ДЕ» від 04 травня 2015 №'500040001/2015/007947 та випущені у вільний обіг. Відповідно до наданих митних HEDEF AMBALAJ SAN.VE DIS TIC.LTD. STI (Туреччина) на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «Ерізо-Торг» 07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 125, оф. 8А) на умовах поставки «СІЗ Іллічівськ» підлягав товар: «тканина, білизна, меблі...» у кількості 738 місць вагою брутто 20139 кг, нетто - 18725,8 кг.

Зазначав, що ст. 320 МК України встановлено, що форми та обсяг' контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України нри митному оформленні, обираються на підставі результатів системи управління ризиками. Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому МК України.

Пунктом 8 частини 1 статті 336 МК України встановлено, що однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Зазначав, що 10 лютого 2017 року до Одеської митниці ДФС листом Державної фіскальної служби України від 10.02.2017 №2573/7/99-99-20-02-01-17 надійшла відповідь митних органіів Турецької Республіки із наданням митних декларацій та інвойсів, які були підставою для відправки товарів в Україну. В ході опрацювання інформації, яка надана у листі митних органів Турецької Республіки, було встановлено, що фактично товар, оформлений на Одеській митниці ДФС за МД «ІМ40ДЕ» від 04.05.2015 №500040001/2015/007947 оформлювався в режимі «експорт» до України у митних органах Туреччини, були виявлені розбіжності у митній вартості товару (згідно митної декларації: 66 791,92 Дол.CILIA (1 470 419,04 грн. за курсом НБУ на момент митного оформлення), згідно документів, наданих митними органами Туреччини - 174 807,68 Доларів США (3 848 377,79 грн. згідно курсу НБУ на момент митного оформлення).

Тобто, різниця між вартістю товарів за МД «ІМ40ДЕ» від 04 травня 2015 №500040001/2015/007947 (1 470 419,04 грн.) та фактичною загальною вартістю товарів оформлених з Туреччини до України (3 848 377,79 грн.), складає 77 958,75 грн., що свідчить та підтверджує заниження вартості товарів, оформлених в Одеській митниці ДФС.

Тобто, проведеною перевіркою встановлено, що при декларуванні зазначених вище товарів, директором ТОВ «Ерізо-Торг» ОСОБА_3 у митній декларації «ІМ40ДЕ» від 04.05.2015 №500040001/2015/007947, заявлено неправдиві відомості про вартість товару, надавши інвойс № 166213 від 09.07.2015, №14001 від 09.07.2015, що містить неправдиві відомості про цю вартість переміщуваного товару.

Стверджував, що відповідно до норм Митного кодексу України та Податкового кодексу України, базою оподаткування товарів при ввезенні їх на митну територію України є митна вартість цього товару.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до вимог ст. 49 МК України є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена сбо підлягає сплаті на ці товари.

Тому за думкою відповідача, директором ТОВ «Ерізо-Торг» ОСОБА_2 при декларуванні товару за МД « IM 40 ДЕ» від 04.05.2015 №500040001/2015/007947 з метою зменшення розміру митних платежів було заявлено в зазначену декларацію неправдиві відомості та надано інвойс № 166213 від 09.07.2015, №14001 від 09.07.2015, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

На підставі вищевказаних обставин, 20 липня 2017 року посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил №1045/50000/17, передбаченого ст. 485 МК України, а 02 серпня 2017 року винесено постанову в справі про порушення митних правил №1045/50000/17, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 2651934,12грн.

Посилаючись на вищевикладене представник відповідача просила суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі (а.с.51-55,56).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 17 липня 2015р. до Одеської митниці ДФС від фірми - відправника «HEDEF MBALAJ SAN.VE DIS TIC.LTD. STI» (Туреччина) на а/м Т2522ВЕ/В1І4884ХО надійшов товар «тканина, білизна, меблі...».

20 липня 2015 року в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» директором ГОВ «Ерізо-Торг» ОСОБА_3, були надані наступні документи: CMR д 16.07.2015 №0775518, контракт від 03.07.2015 № 0307/2015/1-1ST, інвойс № 66213 від 09.07.2015, №14001 від 09.07.20І5, пакувальний лист від 09.07.2015 № б /н, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 04.05.2015 №500040001/2015/007947.

04 травня 2015року зазначені товари були оформлені згідно «ІМ40ДЕ» від 04 травня 2015 №'500040001/2015/007947 та випущені у вільний обіг. Відповідно до наданих митних HEDEF AMBALAJ SAN.VE DIS TIC.LTD. STI (Туреччина) на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «Ерізо-Торг» 07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, буд. 125, оф. 8А) на умовах поставки «СІЗ Іллічівськ» підлягав товар: «тканина, білизна, меблі...» у кількості 738 місць вагою брутто 20139 кг, нетто - 18725,8 кг.

Загальна вартість задекларованих товарів склала 1470419,04 грн., сума сплачених платежів 486803,94 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення автентичності поданих документів, Одеською митницею ДФС було направлено запит до митних органів Туреччини.

10 лютого 2017 року до Одеської митниці ДФС листом Державної фіскальної служби України від 10.02.2017 №2573/7/99-99-20-02-01-17 надійшла відповідь митних органіів Турецької Республіки із наданням митних декларацій та інвойсів, які були підставою для відправки товарів в Україну.

Статтею 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ст. 320 МК України форми та обсяг' контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України нри митному оформленні, обираються на підставі результатів системи управління ризиками. Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому МК України.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 336 МК України однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Встановлено, що після отримання з митних органів Туреччини відповіді та документів, Одеською митницею ДФС було зроблено висновок про те, що при декларуванні товарів в режимі «імпорт» за МД від 20.07.2015 №500040001/2015/007947 директором ТОВ «Ерізо-Торг» ОСОБА_2 заявлено неправдиві відомості про вартість переміщуваного товару, надавши документи, що містят неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

В судовому засіданні представник Одеською митницей ДФС пояснив суду, в ході перевірки митницею були виявлені розбіжності у митній вартості товару (згідно митної декларації: 66 791,92 Дол.CILIA (1 470 419,04 грн. за курсом НБУ на момент митного оформлення), згідно документів, наданих митними органами Туреччини - 174 807,68 Доларів США (3 848 377,79 грн. згідно курсу НБУ на момент митного оформлення). Різниця між вартістю товарів за МД «ІМ40ДЕ» від 04 травня 2015 №500040001/2015/007947 (1 470 419,04 грн.) та фактичною загальною вартістю товарів оформлених з Туреччини до України (3 848 377,79 грн.), складає 77 958,75 грн.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив суду, що за МД від 20 липня 2015 року №500040001/2015/007947 до митного оформлення заявлено товари, відправником яких є Компанія «HEDEF MBALAJ SAN.VE DIS TIC.LTD. STI» (Туреччина). У МД від 20 липня 2015 року №500040001/2015/007947, задекларовано товар №1 «тканина полотняного переплетення…» вагою нетто -13482,00 кг, митною вартістю 45838,80 доларів США, та товар №10 «полотно трикотажнеипоперечновязане…» вагою нетто - 3370,53 кг., митною вартістю 13010,25 доларів США, виробником яких є Компанія «HEDEF MBALAJ SAN.VE DIS TIC.LTD. STI» (Туреччина).

Загальна вартість товарів №1,№10 «тканина» становить 58848,25 доларів США, що задекларована у МД від 20 липня 2015 року №500040001/2015/007947 за першим методом визначення митної вартості товарів за ціною договору, що підтверджується наданим до митного оформлення інвойсом від продавця товару Компанії «HEDEF MBALAJ SAN.VE DIS TIC.LTD. STI» (Туреччина) № 14001 від 09 липня 2015 р.

Крім того, представник позивача зазначав, що на підтвердження щодо заниження декларантом митної вартості імпортованого товару, зокрема, товару «тканина», Одеська митниця ДФС посилається на декларацію країни відправлення №15341300EX409623 від 16 липня 2015 року та рахунок-фактуру (інвойс) №064665 від 16 липня 2015 року з яких вбачається, що вартість товару «тканина» вагою 18057,00 га становить 169218,48 доларів США, та відправником товару за вказаною декларацією №15341300EX409623 від 16 липня 2015 року та інвойс №064665 від 16 липня 2015 року вказана інша компанія, а саме Компанія «ЧЕЛІК ТЕКСТИЛЬ ВЕ ГИДА ОСОБА_4ІХР.САН ВЕ ТІДЖ ЛТД ШТІ, яка не має ніякого відношення до імпорту товару «тканина» за МД від 20липня 2015 року №500040001/2015/007947 (а.с.).

Вказані обставини, свідчат про те, що висновок митниці що документи, які були надані митним органом країни експорту свідчать про заніження позивачкою митної вартості імпортованого товару, грунтується тільки на припущеннях відповідача і спростовуються матеріалами справи.

Доводи, на які посилався представник позивача в судовому засіданні стосовно незаконних припущень відповідача щодо заявлених директором ТОВ «Ерізо-Торг» ОСОБА_2 неправдивих відомостей про вартість переміщуваного товару, та наданих останньою документів, що містят неправдиві відомості, необхідних для визначення митної вартості товару, не були спростовані представником відповідача відповідно до діючого законодавства України.

Встановлено, що 20 липня 2017 року посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил №1045/50000/17, передбаченого ст. 485 МК України (а.с.62-64).

З матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2017 року на підставі протоколу про порушення митних правил №1045/50000/17, передбаченого ст. 485 МК України, винесено постанову в справі про порушення митних правил №1045/50000/17, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 2651934,12грн. (а.с.58-59).

З змісту ст. 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У розумінні ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, є за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості.

Суд ваажає, що доказів наявності протиправної мети дій ОСОБА_2 щодо заявлення неправдивих відомостей та неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру Одеською митницею ДФС в ході розгляду справи не надано.

Окрім того суд враховує, що відповідно до вимог ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає інші документи, передбачені митним кодексом.

Такі заходи митним органом з метою можливого усунення розбіжностей у документах щодо митної вартості товарів, а також коригування митної вартості товарів та подальшої сплати митних платежів у встановленому розмірі не вживались.

З матеріалів справи вбачається, що на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листам, що підтверджується і листами фірми-відправника.

Так, на момент декларування товару, що переміщувався через митний кордон України законність наданих позивачкою документів, які стали підставою для митного оформлення не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару.

За таких обставинах, суд вважає, що на момент митного оформлення товару поданого згідно митної декларації від 04 травня 2017 року №500040001/2015/007947 в діях ОСОБА_2 був відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару, оскільки під час митного оформлення товарів в режимі «імпорт» за МД від 04 травня 2017 року №500040001/2015/007947 нею було надано органу доходів і зборів усі документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України, які підтверджують митну вартість товару і обраний метод її визначення. Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

В протоколі про порушення митних правил зазначається: дата і місце його складення; посада, прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Згідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Оцінюючи матеріали справи, суд виходить з того, що хоча і для провадження у справах про адміністративні правопорушення є характерним специфічний вид доказу безпосереднє спостереження уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і проведення адміністративного розслідування, проте сам по собі факт складання протоколу не може бути визнаний єдиним та достатнім доказом для встановлення вини особи в скоєнні правопорушення у разі оспорювання особою факту вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності

Згідно зі ст.485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження обєктивної та субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 529 ч.1 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ст. 530 ч.6 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Як чітко зобовязує ст. 71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідні посилання сторони відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними та викликають обґрунтований сумнів.

Відповідно до ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Ураховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивачки та скасувати оскаржувану постанову. Разом з тим, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі.

Керуючись ст.ст. 4, 292, 380, 485 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 7, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 99, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання противоправною та скасування постанови про порушення митних правил задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення митних правилвід 02 серпня 2017 року за №1045/50000/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Закрити провадження у справ про порушення митних правил №1045/50000/17.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М.Сегеда