Справа № 805/3447/17-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/3447/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р. Справа № 805/3447/17-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кірієнка В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіїївці Донецької області до Відкритого акціонерного товариства Ясинуватське підприємство матеріально-технічного та сервісного забезпечення АПК “Райагротехніка” про стягнення заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій за Списком №2 за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року у розмірі 21 719,53грн.,-

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіїївці Донецької області до Відкритого акціонерного товариства Ясинуватське підприємство матеріально-технічного та сервісного забезпечення АПК “Райагротехніка” про стягнення заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій за Списком №2 за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року у розмірі 21 719,53грн.

Позов вмотивовано тим, що відповідач повинен відшкодувати до 25 числа кожного місяця суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по працівникам підприємства. Відповідач має заборгованість з покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі за текстом – Закон № 1788-ХІІ) за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року по працівникам підприємства в сумі 21 719,53 грн., яка підтверджується відповідними розрахунками. На підставі зазначеного позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Представник позивача клопотань про відкладення розгляду справи через канцелярію суду не надав.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності відповідач суду не надавав. За таких обставин та враховуючи приписи ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Управління Пенсійного фонду України у м. Авдіївці Донецької області є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього п.12 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 (далі за текстом – Положення).

Відповідно до ст. 12 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону (крім норм, зазначених в абзаці шостому пункту 1 цього розділу) та Положення про Пенсійний фонд України.

Згідно з підпунктом 5 п. 4 Положення, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах, районах у містах, а також управлінь у містах та районах (далі - територіальні органи) щодо: зокрема, забезпечення додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами актів законодавства про пенсійне забезпечення тощо.

Судом також встановлено, що на установі відповідача працювали особи, які виконували роботу, що віднесена до списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказаним особам органами Пенсійного фонду України призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту “б”-“з” ст. 13 Закону №1788-ХІІ.

Як вбачається з розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 по працівникам підприємства відповідача, витрати органів Пенсійного фонду України за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року склали 21 719,53 грн.

Розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку таких пенсій в порядку, встановленому законодавством, надсилалися на адресу відповідача, однак витрати відшкодовані не були.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, зокрема, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Статтею 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” визначено поняття страхових внесків як коштів відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 3 розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 затверджено “Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі за текстом - Інструкція № 21-1) набрала чинності 27.01.2004.

Вказана Інструкція № 21-1 визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, зокрема, в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році; 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році; 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році; 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році; 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році; 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році; 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році; 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Згідно з п.п. 6.7 п. 6 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідач у порушення зазначених вимог законодавства фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, позивачу у встановлені строки не вносив, в результаті чого має заборгованість за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року за списком № 2 – 21 719,53 грн., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Враховуючи те, що в результаті несплати фактичних витрат на виплату та доставку сплачених пільгових пенсій, призначених за списком № 2 відповідач має заборгованість за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року в розмірі 21 719,53 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначену суму.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 17-20, 51, 69-72, 86, 94, 112, 121, 136, 158-164, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіїївці Донецької області до Відкритого акціонерного товариства Ясинуватське підприємство матеріально-технічного та сервісного забезпечення АПК “Райагротехніка” про стягнення заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій за Списком №2 за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року у розмірі 21 719,53грн., - задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Ясинуватська Райагротехніка” (код ЄДРПОУ 00901814) на користь управління Пенсійного фонду України у м. Авдіїївці Донецької області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 за період з квітня 2017 року по вересень (включно) 2017 року в розмірі 21 719,53 (двадцять одна тисяча сімсот дев’ятнадцять) гривень 53 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кірієнко В.О.