Справа № 819/1115/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10406/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

04.07.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати відповідача включити її до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року позов задоволено. Визнано бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_1 щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною. Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_1 включити ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що Уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Однак таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Суд першої інстанції зазначає, що 27.02.2015р. на рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Дельта Банк» №1212, зараховано грошові кошти у сумі 6 778,00 доларів США, що надійшли у безготівковій формі з рахунку ОСОБА_3. Дана операція за змістом фактичних обставин відповідає ознакам вкладу у розумінні ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, відповідно до п.1 ч.4 ст.38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про надіслання такого рішення ОСОБА_2.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що договір укладений 27.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 за №024-19500-270215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у дол. США визнаний нікчемним уповноваженим ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - банк уклав (у тому числі договори) умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Разом з тим, апелянт зазначає, що позивачем на підтвердження про внесення ним особисто вкладу доказів не надано. При цьому долучено платіжне доручення про переказ коштів на депозитний рахунок позивача з поточного рахунку ОСОБА_3 Отже власником даних коштів є не позивач, а третя особа ОСОБА_3 Підтвердженням того, що власником даних коштів є ОСОБА_4 є ще і той факт що сума коштів в розмірі 6 778, 00 дол. США є частиною вкладу ОСОБА_4 на загальну суму 30 000 дол. США, який йому було повернуто 06 лютого 2015 року на його поточний рахунок по закінченню терміну дії депозитного договору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 27.02.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Лояйльний» №024-19500-270215 у доларах США. Відповідно до пункту 1.2 договору сума вкладу складає 6778,00 (шість тисяч сімсот сімдесят вісім доларів США).

За умовами договору Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №1212 (пункт 1.6); зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного рахунку (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладення сторонами цього договору. У разі, якщо в день укладення сторонами цього договору, Вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу, цей договір вважається таким, що не був укладений (пункт 1.8).

На вкладний рахунок №1212 (бенефіціар ОСОБА_2) 27 лютого 2015 року було переказано кошти у сумі 6778,00 доларів США з рахунку №4068 від ОСОБА_3, що підтверджується копією платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №46567727.

Постановою правління Національного банку України (далі НБУ) № 692/БТ від 30.10.2014 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних банків та заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, яка доведена до керівників структурних підрозділів банку 15.01.2015 року.

Постановою Правління НБУ № 150 від 02.03.2015 року АТ „Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

ОСОБА_5 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015р. розпочато процедуру виведення АТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, яку продовжено до 02.10.2015 р. включно.

ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року № 181 розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк». Вказане рішення прийнято на підставі Постанови правління НБУ від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Оголошення про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» опубліковано у газеті «Голос України» №187 (6191) від 08 жовтня 2015 року.

Протоколом засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» від 15.09.2015 року затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно з п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перелік яких міститься у Додатку №1 до цього протоколу.

За порядковим № 2981 у Додатку №1 значиться договір №024-19500-270215 від 27.02.2015 року на суму 6778,00 доларів США укладений із ОСОБА_2.

Тимчасовою адміністрацією АТ «Дельта Банк» 16.09.2015 року видано наказ №813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», на виконання якого автоматично сформованими бухгалтерськими проводками проведено повернення коштів у сумі 6778,00 доларів США з рахунку №1212, відкритого за договором договір №024-19500-270215 від 27.02.2015 року на ОСОБА_2, на рахунок №4068, отримувачем за яким є ОСОБА_3, що підтверджується витягами з реєстру операцій, які є Додатками №№1,2,3 до наказу від 16.09.2015 року № 813.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон № 4452-VI).

Згідно ст.26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ст.27 Закону №4452-VI Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ст. 28 Закону №4452-VI розрахунки з вкладниками проводяться Фондом. Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Статтею 38 Закону №4452-VI визначено обов'язок Уповноваженої особи Фонду забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Згідно з п.10.7. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженоюПостановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, фізична особа може відкрити вкладний (депозитний) рахунок на користь третьої особи шляхом укладення договору банківського вкладу за умови пред'явлення особою, яка відкриває рахунок, паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Якщо ця особа є резидентом, вона додатково має пред'явити документ, виданий контролюючим органом, що засвідчує її реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

На підставі цих документів уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію фізичної особи, яка відкриває рахунок. В такому випадку, договір банківського вкладу на користь третьої особи укладається між банком та особою, яка вносить кошти, а в договорі банківського вкладу зазначається на користь кого укладений договір.

Відповідно до п. 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених ОСОБА_5 директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом №14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається.

Згідно з п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою правління НБУ від 1 червня 2011 року №174, банк (філія, відділення) зобов'язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Встановлено, що зазначені операції по договору здійснювалися шляхом перерахування грошових коштів в іноземній валюті з поточних рахунків одних фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних». Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Укладений Договір банківського вкладу (депозиту) містить умову, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку.

Згідно платіжного доручення №46567727 від 27.02.2015 року кошти не вносилися на рахунок, а був здійснений переказ коштів ОСОБА_3 на рахунок позивача.

Позивачем не надано доказів внесення готівки ним особисто (квитанції), натомість наявним у матеріалах справи платіжним доручення підтверджується здійснення переказу коштів на депозитний рахунок позивача від третьої особи, що свідчить про порушення умови Договору банківського вкладу (депозиту), якими передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку.

Також встановлено, що згідно п.1.8 договору банківського вкладу №024-19500-270215 від 27 лютого 2015 року, зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору.

У п. 2.2 договору зазначено, що із підписанням цього Договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору.

Пунктом 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» визначено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від законного представника за вкладами на ім'я особи, законного представника якого він є, та, крім інших випадків, передбачених нормами діючого законодавства України та/або Продуктами Банку.

Постановою Правління НБУ № 692 від 30.10.2014 року було обмежено діяльність банку, зокрема, щодо проведення операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак, всупереч вказаній забороні, банк уклав договір з позивачем, чим було порушено вищезазначену постанову НБУ, яка є обов'язковою для виконання.

Разом із тим, відповідно до постанови Правління НБУ №365 від 16.09.2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом внесення готівки власником рахунку. Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи не дозволяється.

Встановлено, що грошові кошти на рахунок позивача надійшли з валютного рахунку іншої фізичної особи.

З аналізу вказаних норм та обставин саправи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що перерахування третьою особою грошових коштів, які обліковувалися на його власному рахунку, відкритому у ПАТ «Дельта Банк», на рахунок вкладника ОСОБА_2 фактично порушує умови Договору банківського вкладу (депозиту) №024-19500-270215 від 27 лютого 2015 року та вимоги чинного законодавства, отже відповідачем правомірно визнано нікчемним договір, укладений 27.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 за №024-19500-270215 банківського вкладу (депозиту) відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення її до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання відповідача включити її до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є безпідставними та в задоволення таких необхідно відмовити.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року у справі №819/1115/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повний текст судового рішення виготовлено 12.12.2017 року.