Справа № 727/8428/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/8428/17

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

05 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці департаменту патрульної поліції в м. Чернівці лейтенанта поліції Аксинті Соріна Ауреловича (далі - відповідач 1, 2) про скасування рішення сужбової особи суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в серпні 2017 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Аксинті С.А. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці винесення постанови про адміністративне правопорушення в м. Чернівці, Центральна площа біля будинку № 3, 15.08.2017. Скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Аксинті С.А. серії БР №739929 від 15.08.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження у справі закрити.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.09.2017 позов задоволено частково.

Визнано дії інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенанта поліції Аксинті С. А. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці винесення постанови про адміністративне правопорушення в м. Чернівці, Центральна площа біля будинку №3, 15.08.2017 о 10 год. 35 хв. протиправними.

Постанову інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенанта поліції Аксинті С. А. серії БР №739929 від 15.08.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 скасовано.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.08.2017 інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенантом поліції Аксинті С.А. було винесено постанову серії БР № 739929 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач порушив пункти 15.9. г та 15.9. и Правил дорожнього руху України, а саме: здійснив зупинку транспортного засобу HYUNDAI Santafe д.н. НОМЕР_1 ближче ніж 10 метрів до пішохідного переходу (на відстані 50 см.) та ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території у місті Чернівці, Центральна площа біля будинку №3.

Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що дії інспектора Аксинті С.А. по складанню постанови про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу не обґрунтованою та складена з порушенням процесу розгляду справи, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII та пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 15.1 ПДР передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пункт 15.9 (г) ПДР передбачає, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно п.15.9 (и), зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частино 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП вказано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото - і відеотехніку.

З пояснень позивача слідує, що керуючи вищевказаним автомобілем позивач рухався в напрямку до початку вулиці Руської. Проте, під'їхавши до адмінбудинку та побачивши в напрямку руху затор ввімкнув задній хід для здійснення руху у зворотному напрямку. Пропустивши пішохода на пішохідному переході позивач здійсним вимушену зупинку, так як був упевнений, що наїхав на бордюр, наїзд на який міг спричинити пошкодження автомобіля позивача. Для запобігання таким пошкодженням позивач поставив автомобіль на ручне гальмо, при цьому не вимикаючи двигун, вийшов з автомобіля, та обійшовши його із заднього лівого боку, і побачивши, що наїхав на виступаючий камінь бруківки, а не на бордюр. Після чого, повернувся до автомобіля та продовжив рух вперед з метою розвернути автомобіль та продовжити рух до вул. Головної проте буз зупинений відповідачем 2.

Вказане підтверджується наданим представником відповідача 1 відеозаписом, з якого слідує, що ОСОБА_2 керуючи транспортного засобу HYUNDAI Santafe д.н. НОМЕР_1 рухався до початку вулиці Руської де здійснив зупинку для оцінення технічного стану автомобіля. Після огляду автомобіля позивач намагався продовжити рух, проте, в цей час був зупинений працівником поліції.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно з п.15.14. ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до п.9.9 ПДР України у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

З наведеного слідує, що позивач здійснив вимушену зупинку для перевірки технічного стану автомобіля, що передбачено п.1.10 ПДР України, при цьому, позивачем не дотримано вимог п.9.9 ПДР України, а саме, не ввімкнено аварійної світлової сигналізації.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що працівником поліції винесено оскаржувану постанову без об'єктивного з'ясування обставин справи, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та дослідження доказів у справі.

При цьому, посилання суду першої інстанції щодо незаконності винесення оскаржуваної постанови без складення протоколу безпідставні, оскільки, відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративного правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зазначено, що зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2 частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1 частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, відповідно до положень статей 222, 258 та 276 КУпАП рішення про розгляд адміністративного правопорушення працівником поліції виноситься на місці його вчинення.

Посилання суду першої інстанції на Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 по справі №5-рп/2015, в якому наданні висновки стосовно того, що положення частини першої статті 276 КУпАП яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними оскільки в спірних правовідносинах дане рішення не відноситься до ст. 258 КУпАП та не тлумачить її з урахуванням змін, що відбулися в Кодексі після прийняття такого рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правомірно частково задовольнив адміністративний позов, визнавши дії інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенанта поліції Аксинті С. А. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці винесення постанови про адміністративне правопорушення в м. Чернівці, Центральна площа біля будинку №3, 15.08.2017 о 10 год. 35 хв. протиправними та скасувавши постанову серії БР №739929 від 15.08.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122.

Однак в мотивувальній частині дійшов помилкових висновків щодо порушення процесу розгляду справи, що на думку суду полягало у винесенні оскаржуваної постанови без складання протоколу адміністративного правопорушення та винесення такої постанови на місці вчинення правопорушення, в зв'язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення вказаних висновків з його мотивувальної частини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Підставами для зміни постанови суду першої інстанції відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2017 року змінити шляхом виключення з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції висновків суду щодо порушення процесу розгляду справи, яке полягало у винесенні оскаржуваної постанови без складання протоколу адміністративного правопорушення та винесення такої постанови на місці вчинення правопорушення.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.