Справа № 205/5827/17
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/5827/17
Єдиний унікальний номер 205/5827/17
Номер провадження 2/205/211/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта 2-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Дніпро ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта 2-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Дніпро ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 серпня 2017 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 155547, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП здійснив рух та зупинку на полосі для маршрутних транспортних засобів, позначеною знаком 5.11, чим порушив п.п. 17.1 ПДР.

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КУпАП. Позивач стверджує, що інспектором не були з'ясовані обставини, які вказували б на наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення, тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, участі в судових дебатах не примав, письмово просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідач Управління патрульної поліції в м. Дніпрі в судове засідання не з'явилися, надали заперечення на адміністративний позов, про день, місце та час судового засідання повідмолені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідач інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час судового засідання повідмолена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 30.07.2017 інспектором поліції 2-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 155547, згідно якої в м. Дніпрі на пр. ОСОБА_3, біля будинку № 46 30 серпня 2017 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ОСОБА_4 250Д» номерний знак 532 32 АА, здійснив рух та зупинку на полосі для маршрутних транспортних засобів, позначеною знаком 5.11, чим порушив п.п. 17.1 ПДР.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правилами дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, п. 17.1 чітко визначено, що а дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Правилами дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, п. 1.10 вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Пунктом 15.14 ПДР встановлено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.

Відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дане правопорушення не знайшло підтвердження. Дії відповідача не відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем не встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Викладені в спірній постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 155547 від 30.08.2017 обставини в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, жодних допустимих доказів їх достовірності відповідачами надано не було.

Зокрема, не було спростовано доводів позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку у зв'язку з несправністю автомобіля.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про відсутність події та складу правопорушення, у якому позивача визнано винним оскаржуваною постановою про адміністративне правопорушення ЕАА № 155547 від 30.08.2017, якою за ч. 3 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 258, 268, 287, 288, 289 КУпАП ст.ст. 3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 159-163, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта 2-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Дніпро ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 155547 від 30.08.2017 інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта 2-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 про притягнення на ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.Г. Остапенко