Справа № 2а-279/2010
Суддя: Стародубцева Л. О.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-278/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області

Складі: Головуючого:- судді Стародубцевої Л.О.

при секретарі Даниленко О.А.

взглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Сумської області,

про перерахунок та сплати заборгованості по виплаті допомоги по догляду за дитиною до Досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, позивач прохала визнати неправомірними дії цього відповідача відносно відмови їй у перерахунку та виплаті щомісячної державної допомоги по догляду за сином до досягнення ним 3-річного віку, з підвищенням її до розміру встановленою законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, за період з 9 липня 2007 року до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що вона знаходиться на обліку у відділі соціальних допомог та компенсацій управління праці та соціального захисту Населення Шосткинської міської ради та отримує державну соціальну допомогу по догляду за сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дані виплати їй були гарантовані на підставі Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", № 2334-14, в редакції від 22 березня 2001 року. В ч. 1 ст. 15 цього Закону, вказано те, що державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку виплачується у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В той-же час, Законом України № 489-V, від 19.12. 2006 року, "Про державний бюджет на |2007 рік", було зупинено дію ч.1 ст. 15 Закону України '"Про державну допомогу сім'ям з дітьми", шо позбавило її можливості отримувати державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку у розмірі встановленому цим Законом.

Однак, Конституційний суд України, своїм рішенням № 6 рп/2007, від 09 липня 2007 року, визнав такими що не відповідають Конституції України положення Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" про призупинення дії ч.1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Не дивлячись на це, відповідач, всупереч цього рішення Конституційного Суду України, продовжував не нараховувати та не виплачувати їй вказану державну допомогу у розмірі означеному Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та виплачував її у розмірі призначеному Законом України "Про державний бюджет на 2007 рік", положення якого були визнані не конституційними.

Вважаючи до цього часу такі виплати законними, про порушене право вона дізналась у жовтні 2008 року з засобів масової інформації та від інших матерів з дітьми. Після звернення до відповідача, який відмовив їй у перерахунку та виплаті державної допомоги по догляду за дитиною у розмірі встановленому Законом України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми ", вернулась до суду.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, обґрунтовувала їх тими-ж обставинами.

Відповідач, - управляння праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, позов не визнав та його представник ОСОБА_3 показала те, що позивач дійсно мала право отримувати державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дітей віком до 6 років, не було передбачено ч. 1 ст. 15 Закону України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми"

В той-же час Закон України № 489-У, від 19.12. 2006 року, "Про державний бюджет на 2007 рік призупинив дію ч.1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та у ст. 56 редакції вказав те, що державна допомога вказаній категорії громадян у 2007 році виплачується розмірі що дорівнює різниці між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для недієздатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Саме таким чином нараховувалась та виплачувалась вказана державна допомога позивачу у 2007 році.

Щодо цих виплат, з 09.07. 2007 року по грудень 2007 року, то не дивлячись на вищеназване Рішення Конституційного Суду України кошти, які потрібні для виконання Рішення 22 Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, повинні бути передбачені в Законі України про Державний бюджет на відповідний рік, оскільки вони передбачають внесення змін до розпису Державного бюджету України.

Водночас Верховною Радою України рішень щодо відновлення норм, які були визнані неконституційними, не приймалося. Питання призначення та виплати допомоги по догляду за дитиною віком до трьох років у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-ти років, ч.1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", в законодавчому порядку не врегульовано. Просить у задоволенні позову до управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради відмовити у повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши по справі докази, спів віднісши вимоги позивача з діючим законодавством, суд дійшов висновку про те, що його позов до управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до Положення про Міністерство праці та соціальної політики України. Ствердженого Указом Президента України, від 30.08. 2000 року, № 1035/2000, Міністерство праці соціальної політики України є головним (провідним) органом центральної виконавчої влади із Убезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення та здійснює ці повноваження у тому числі і через територіальні управління праці та соціального захисту населення, що утворюються у складі міських(селищних) рад чи райдержадміністрацій.

Згідно ст. с. 4 та 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", фінансове забезпечення та покриття витрат на вказані виплати здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, які поступають у вигляді субвенцій до відповідних місцевих бюджетів державна допомога по догляду за дітьми призначається та виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків дітей.

Таким чином, прямий обов'язок по нарахуванню та виплаті позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, передбаченої ч.1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" покладений саме на відповідача,- управління праці соціального захисту населення Шосткинської міської ради.

В той-же час, ст. 1 16 Конституції України та ст. 21 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", що визначають повноваження Кабінету Міністрів України, не передбачають обов'язку цього вищого органу виконавчої влади щодо нарахування та виплат будь якої держаної соціальної допомоги чи прямого фінансування певного органу соціального захисту населення для здійснення яких виплат.

В силу цього, не заслуговують на увагу доводи відповідача,- управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про те, що після прийняття рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007, від 09.07. 2007 року, на законодавчому рівні не значений порядок здійснення призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, на що він є неналежним відповідачем та на те, що за таких умов цей обов'язок повинен бути укладеним на Кабінет Міністрів України та суд вважає, що у задоволенні позову до Кабінету Міністрів України необхідно відмовити.

У судовому засіданні також встановлено, що позивач в період часу, з 01 липня 2007 року, перебувала на обліку Відділу соціальних допомог та компенсацій управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради та отримувала державну допомогу по догляду за сином, до досягнення ним 3-річного віку.

Частиною 1 ст. 15 Закону України № 2334-14, в редакції від 22.03. 2001 року, "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", було передбачено те, що державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, повинна виплачуватись у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Позивачці вказана допомога, нараховувалась та виплачувалась відповідачем з розміру встановленого Закону України Про державний бюджет на відповідний рік. Сум таких нарахувань виплат вказаної державної допомоги сторони не оспорюють, суми цих нарахувань та виплат були нижчими ніж встановлений законодавством у цей період прожитковий мінімум для дітей до 6 років (а.с. 19-20).

Законом України "Про державний бюджет на 2007 рік", № 489-У, від 19.12. 2006 року, дію ч.1 ст.5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" дійсно було призупинено, та ст. 56 цього Закону визначено те, що протягом 2007 року, така допомога, повинна виплачуватись у розмірі, що дорівнює різниці між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України, від 09.07. 2007 року, № 6-рп/2007, у справі за подання 46 народних депутатів України, щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 29, 36 ч.2, 56, ч. 2 ст. 62, ч.1 ст. 66, п.п. 7. 9, 12, 13. 14, 23. 29. 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98. 101, 103, 111 ЗУ "Про державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним) положення ст. 56 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік", яким призупинено дію 4.1 ст. 15 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі мас преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є остаточним, не може бути оскарженим та підлягає виконанню на території України всіма органами влади, державного управління та громадянами.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Відповідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ч. ч. 3 та 4 ст. 8 кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина гарантується безпосередньо на підставі Конституції України. Забороняється відмова в розгляді та вирішення адміністративної справи з мотивів неповноти неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України, управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради повинно було нараховувати та виплачувати позивачу державну допомогу по догляду за дитиною, до досягнення нею 3-річного віку, у розмірі передбаченому ч. 1 лист. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", розпочинаючи з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності 56 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Отже, відповідач, з 09.07. 2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", нараховувати та виплачувати позивачу державну допомогу по догляду за дитиною у розмірі визначеному цим Законом до кінця бюджетного року, тобто по 31 грудня 2007 року.

Отже позовні вимоги позивачки в частині визнання неправомірними дій відповідача,- управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міськради, по відмові їй у розрахунку та виплаті державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, зобов'язання його провести перерахунок та виплату вказаної державної допомоги, в період з 09.07.2007року по 31.12. 2007 року підлягає задоволенню.

Щодо доводів відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку урахування та здійснення виплат по догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку, то вони не можуть бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Крім того, безпідставними суд вважає посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної державної допомоги, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань які встановлені ст.46 Конституції України та ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Конституційний Суд України, у п. 2 мотивувальної частини рішення, від 03.10. 1997 року, 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив те, що "конкретна сфера суспільних відносин не може водночас врегульована одно предметними нормативно правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі нормативно правовий акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього нормативно правового акту. Загальновизнаним є те, що прийняття нового нормативно правового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично застосовується однопредметний акт який діяв у часі раніше".

Виходячи з системного аналізу вказаних норм законодавства, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 4зп/ 1997, суд вважає, що у задоволенні позову позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача, - управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, по відмові у перерахунку та виплаті йому державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, зобов'язання останнього перерахувати та виплати йому державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", в період з 1 січня 2008 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 24.05.2009 року, необхідно відмовити, так як відповідач діяв в межах законодавства та не мав належних правових підстав нараховувати та виплачувати позивачу вказану допомогу у зазначеному ним розмірі.

В той-же час, задовольняючи частково позов позивача, суд виходить з того, що його вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому державну соціальну допомогу визначеній ним сумі не підлягають задоволенню, оскільки ці виплати не були йому нараховані та не може перебрати на себе функцію здійснення перерахунку державної допомоги замість органу який наділений такими повноваженнями.

Разом з тим, рішенням Конституційного суду України № 10-рп/08 від 22.05.2008 року не було визнано неконституційним положення п. 23 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік", яким вносились зміни в ч.1 ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" і де було вказано. що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Таким чином, позивачу необхідно тільки перерахувати та виплатити розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка повинна була сплачена в 2007 році, починаючи з 09.07.2007 року і по 31.12.2007 року.

Крім того, позивачу необхідно поновити строк звернення до суду, тому що вона пропустила його з поважної причини, так як не мала доступу до видань Конституційного суду України.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. З ст. 52, ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 64. 116, 124, 152 Конституції України, ст. 21 Закону України

"Про Кабінет Міністрів України", ст. ст. 4, 5, 15 ч.1 Закону України "Про державну

допомогу сім'ям з дітьми", ст. ст. 6-14, 71, 94, 159-163, Кодексу адміністративного

судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відновити пропущений строк для звернення до суду.

Дії управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Томської області, по відмові перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за дитиною, до досягнення нею 3-річного віку, визнати неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Сумської області, здійснити перерахунок державної допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, з підвищенням її до розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, передбаченого ч.1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та провести відповідні виплати за 2007 рік, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 03 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд, через Шосткінський міськрайсуд, шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження, а у разі складання вступної та резолютивної частини постанови, в 10 денний строк з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду може бути поданою протягом 20 днів з дня подання заяви, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву, а апеляційна скарга не була подана у строк встановлений законом постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі оскарження постанови, якщо вона не була скасованою, вона набирає законної після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.О. Стародубцева