Справа № 820/4998/17
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 грудня 2017 р. № 820/4998/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вождаєвої М.О.,

за участю: представника позивача - Мацегори Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, з адміністративним позовом до Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства, в якому просить: стягнути до бюджету України кошти в рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить Ізюмському комунальному виробничому водопровідно-каналізаційному підприємству (код 24673063), місцезнаходження юридичної особи: 64303, Харківська область, м. Ізюм, вул. Чумацька, 11 в загальному розмірі 209618,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання вимог чинного законодавства Ізюмським комунальним виробничим водопровідно-каналізаційним підприємством подано до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області податкові декларації та розрахунки, за якими податкові зобов'язання складають всього 209618,97 грн. З метою інформування платника податків про наявність податкового боргу на адресу відповідача було виставлено податкові вимоги № 1/47 від 16.10.2001, отримана платником податків 25.10.2001 та № 2/107 від 21.11.2001, отримана платником податків 27.11.2001. У встановлений законодавством строк самостійно узгоджене податкове зобов'язання відповідачем сплачено не було, у зв'язку з чим виник податковий борг перед бюджетом у вказаному розмірі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Також, позивачем надано відзив на заперечення щодо адміністративного позову, в яких зазначено, що на адресу відповідача було виставлено податкові вимоги № 1/47 від 16.10.2001 та № 2/107 від 21.11.2001, які отримані платником податків та відповідно до ст.59.5 Податкового кодексу України податкова вимога, навіть у разі збільшення податкового бору, додатково не надсилається (не вручається). Податковий борг відповідача з моменту направлення зазначених податкових вимог не переривався, а тому існують усі підстави для стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Разом з тим, відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, в яких він просить у задоволенні позовних вимог ГУ ДФС у Харківській області відмовити у повному обсязі та розглянути справу без участі свого уповноваженого представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, заперечення на адміністративний позов та відзив на заперечення, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Основною функцією ДПС відповідно до п. 191.1.1, ст.191 Податкового кодексу України є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, встановлених Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство перебуває на обліку, як платник податків у Ізюмській об'єднаній державній податковій Інспекції з 07.05.1997 року (а.с.9-11).

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Статтею 203 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

З матеріалів справи вбачається, що Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство має податковий борг перед бюджетом в сумі 209618,97 грн. у тому числі: рентна плата за спеціальне використання води, що виник на підставі самостійно поданого розрахунку № від 12.04.2017, термін сплати 19.05.2017 (податковий борг 27353,28 грн.) та рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин, що виник на підставі самостійно поданого розрахунку № від 12.04.2017, термін сплати 19.05.2017 (податковий борг 182265,69).

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що з метою інформування платника податків про наявність податкового боргу на адресу відповідача було виставлено податкові вимоги № 1/47 від 16.10.2001, отримана платником податків 25.10.2001 та № 2/107 від 21.11.2001, отримана платником податків 27.11.2001 (а.с.14, 14 - зворот).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 31496488 від 23.05.2011 на майно позивача зареєстровано податкову заставу згідно акту опису від 20.05.2011 № 1/24673063 (а.с. 39, 40).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач є власністю Ізюмської територіальної громади від імені якої діє Ізюмська міська рада Харківської області.

Статтею 96 ПК України встановлений порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.

Відповідно до п. 96.2 ст. 96 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 96.2.1. надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; 96.2.2. досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; 96.2.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 96.2.4. виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

За правилами п. 96.3 ст. 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Таким чином, слід зробити висновок, що Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство є комунальним підприємством та знаходиться у власності Ізюмської територіальної громади від імені якої діє Ізюмська міська рада Харківської області.

Згідно п. 87.2. ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу). Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги. При цьому відповідно до п. 59.1 Податкового кодексу порядок надіслання платникові податків податкової вимоги тотожний порядку надіслання податкового повідомлення-рішення. У свою чергу згідно з п. 58.3 Податкового кодексу податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Слід зазначити, що податкові вимоги № 1/47 від 16.10.2001 року та № 2/107 від 21.11.2001 року не стосуються податкового боргу відповідача, який виник за період з 2012 року, оскільки такі податкові вимоги виставлені у 2001 році відповідно до положень Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який втратив чинність з 01.01.2011, а тому не може регулювати питання погашення податкового боргу платника податку, що виник після вказаної дати. Отже, на податковий борг який рахувався у відповідача за звітний період після вказаної дати повинна була прийнята та надіслана платнику податків нова податкова вимога.

Крім того, постановою Вищого адміністративного суду України від 10.02.2016 року по справі № К/800/5546/16, яка набрала законної сили, підтверджено, що податковий борг, на погашення якого направлялись перша та друга податкові вимоги від 16.10.2001 № 1/47 та від 21.11.2001 № 2/10, вважається безнадійним та підлягає списанню(а.с.73-76).

Згідно ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до матеріалів справи не надано доказів здійснення після набрання чинності Податковим кодексом України встановлених цим Кодексом України заходів, які дають податковому органу право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, відповідач в письмових запереченнях обґрунтував безпідставність заявлених позовних вимог, які спростовують вимоги адміністративного позову та відзиву на заперечення до нього, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4-15, 69-72, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Єгупенко