Справа № 154/2680/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11230/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Мікули О. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 жовтня 2017 року у справі № 154/2680/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 06 вересня 2017 року № 150479 про відмову у призначенні їй пенсії державного службовця та зобов'язати відповідача здійснити призначення та виплату їй з 04 вересня 2017 року пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон 889-VIII), Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) згідно з поданою нею заявою та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 04 вересня 2017 року № 106.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскільки її стаж на посадах в органах державної влади становить понад 20 років, вона має право на пенсію державного службовця, однак відповідач протиправно відмовив їй у призначенні такої.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» від 12 вересня 1997 року № 503-р посади працівників органів державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, не були віднесені до відповідних категорій державних службовців. Оскільки у позивача відсутній необхідний стаж 20 років на відповідних посадах, їй правомірно відмовлено в призначенні пенсії державного службовця.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце його проведення, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Володимир-Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

04 вересня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII та надала довідки про складові заробітної плати, видані Володимир-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області від 04 вересня 2017 року № 106, 107.

Розпорядженням Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 06 вересня 2017 року № 150479 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 3723 -XII, з тих підстав, що посади працівників органів державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, а тому період роботи на вказаних посадах не зараховується до стажу державної служби.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, у позивача наявний стаж роботи на державній службі понад 20 років, що дає їй право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-XII.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон 889-VIII, у Розділі XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців, які займали посади державної служби до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 12 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України № 889-VIII. До стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідні категорії посад державної служби, робота на яких зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до умов Закону № 3723-ХІІ визначені статтею 25 цього Закону. Цією ж статтею передбачено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» від 12 вересня 1997 № 503-р до категорії посад державних службовців були включені посади працівників державних податкових адміністрацій, які не мають спеціальних звань.

На виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, яким було визначено посади і органи, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

Так, пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Суд зазначає, що спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII.

Відповідно до частини першої статті 15 вказаного Закону посадовою особою органу державної податкової служби за правилами може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання.

Статтею 6 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи податкової служби, яким присвоєно спеціальне звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно з записами трудової книжки позивач з 01 серпня 1978 року по 11 листопада 1979 року працювала на посаді економіста Старовижівського райфінвідділу; з 27 квітня 1993 року до 22 серпня 1997 року працювала на посадах старшого державного податкового ревізора-інспектора, старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу аудиту юридичних осіб, головного державного податкового ревізора-інспектора відділу аудиту юридичних осіб Державної податкової інспекції м. Червонограда; з 22 серпня 1997 року до 01 квітня 1999 року працювала на посадах старшого державного податкового ревізора-інспектора Володимир-Волинського міжрайонного управління податкової міліції та головного державного податкового ревізора-інспектора Нововолинського територіального відділу податкової міліції; з 01 квітня 1999 року по 28 вересня 2012 року працювала на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора, начальника відділу, начальника управління, заступника начальника Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції; з 28 вересня 2012 року по 29 серпня 2014 року працювала на посаді заступника начальника Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції.

В період роботи у вищевказаних органах позивачу присвоювались персональні та спеціальні звання, а саме: 01 серпня 1994 року присвоєно персональне звання інспектора податкової служби ІІ рангу; 24 грудня 1999 року присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу; 08 cічня 2004 року присвоєно спеціальне звання радника податкової служби III рангу; 01 лютого 2007 року присвоєно чергове спеціальне звання радника податкової служби II рангу; 28 вересня 2012 року присвоєно спеціальне звання радника податкової служби I рангу; 31 грудня 2013 року присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи I рангу.

Також в трудовій книжці містяться відомості про прийняття позивачем 28 квітня 1994 року присяги державного службовця на виконання вимог Закону 3723-XII.

З огляду на викладене, періоди роботи позивача з 27 квітня 1993 року по 29 серпня 2014 року на вищевказаних посадах в податкових органах з присвоєнням спеціальних звань підлягають зарахуванню до стажу державної служби, що дає підстави для висновку, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом № 889-VIII становить більше 20 років, що дає їй право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 з дня подання заяви та з урахуванням поданих довідок.

Посилання відповідача на розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 № 503-р, згідно з яким до відповідних категорій посад державних службовців були віднесені працівники державних податкових адміністрацій, які не мають спеціальних звань, не заслуговують на увагу, оскільки зазначений акт виданий для врегулювання правового статусу вказаних працівників та не змінює правового статусу посадових осіб податкових органів, яким присвоєні спеціальні звання.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 жовтня 2017 року у справі № 154/2680/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді О. І. Мікула
Д. М. Старунський

Повний текст судового рішення виготовлено 12 грудня 2017 року.