Справа № 2-а-5186/11/0212
Суддя: Голота Л. О.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-5186/11/0212
Головуючий у 1-й інстанції: Дернова В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Голоти Л. О.

суддів: Курка О. П., Совгири Д.І.

при секретарі: Семеновій Г.В.

за участю представників сторін:

позивача (апелянта) - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Вінницького обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2011 року позивачі звернулись до суду з позовом до Вінницького обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Ленінського районного суду від 18.05.2011р. в задоволені позовних вимог відмовлено .

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представники відповідача в судове засідання не з'явились по невідомій суду причині, хоча належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторону по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі перебувають на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.01.2007р. і отримують пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» №1294 від 07.11.2007 року було затверджено грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Наказом МВС України «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» № 499 від 31.12.2007 року було затверджено та введено з 01 січня 2008 року в дію Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно вказаної інструкції було введено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби особам рядового і начальницького складу, які, зокрема, безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи, у розмірі до 100 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Також вказаним нормативним актом було введено премію особам рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

У відповідності до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відмовляючи в задоволені перерахунку пенсії позивачам, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивачів є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Після звільнення позивача з займаної посади та призначення йому пенсії, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України з 01.01.2008 року було підвищено грошове забезпечення відповідно до постанови Кабміну України 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».

Вказаною постановою з 01.01.2008 року були затверджені у нових розмірах схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу та додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: установлювати: надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а тим, що безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи, - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років; здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Крім того, п. 2 постанови Кабміну України № 1294 передбачено право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше як 10 % посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Виплату надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення регулював Указ Президента України від 04.10.1996 № 926 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ», який втратив чинність на підставі Указу Президента України «Про внесення зміни До Указу Президента України від 14.04.1999 № 379 та визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України».

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що нормативно - правові акти з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які діяли до 01.01.2008 свою чинність втратили, а тому законні підстави для врахування раніше встановлених надбавок та премій позивачам відсутні.

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.05.2011 року ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у звязку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 травня 2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 листопада 2011 року .

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

секретар