Справа № 2а/0270/2808/11
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/0270/2808/11
Головуючий у 1-й інстанції: Загороднюк А.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Білоуса О.В. Мельник-Томенко Ж. М.

за участю секретаря: Грищук С.Д.

представників сторін:

позивача (апелянта) - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО.ХІМ.ПЕРСПЕКТИВА", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - Управління агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

Контрольно-ревізійне управління у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО.ХІМ.ПЕРСПЕКТИВА" коштів в сумі 438035,67 грн. до Державного бюджету України, як такі, що отримані товариством з порушенням вимог чинного законодавства. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача залучено Управління агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2011 року даний адміністративний позов КРУ у Вінницькій області було залишено без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про задоволення вимог управління в повному обсязі.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, позивач зазначає, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду є незаконною та такою, що прийнята при неповному та необ'єктивному з'ясуванні обставин справи, внаслідок чого висновки судової інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно ж до заперечень на апеляційну скаргу, надісланих ТОВ "АГРО.ХІМ.ПЕРСПЕКТИВА" на адресу суду апеляційної інстанції, відповідач проти доводів останньої заперечує та просить суд залишити її без задоволення. Зокрема, обґрунтовуючи надані заперечення відповідач зазначає, що апеляційна скарга КРУ у Вінницькій області не містить будь-яких конкретних та беззаперечних доводів невідповідності оскаржуваної постанови Вінницького окружного адміністративного суду вимогам законодавства.

В судовому засіданні представники КРУ у Вінницькій області доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на доводи викладені в письмових запереченнях, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2011 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу КРУ у Вінницькій області слід задовольнити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до плану роботи Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області на І квартал 2011 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації за період з 01.01.2008 року по 01.01.2011 року, результати якої було відображено в акті від 28.03.2011 року за № 07-07/07.

Зокрема, в ході проведення вказаної ревізії було встановлений факт порушення TOB "Агро.Хім.Перспектива" вимог п. 4 Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2005 р. № 587, в частині відсутності здійснення витрат у поточному бюджетному році за рахунок компенсації із державного бюджету, виділеної у цьому бюджетному році, внаслідок чого було безпідставно одержано від Управління агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації з Державного бюджету коштів в сумі 438035,67 грн.

Окрім того, в ході проведення вказаної ревізії було проведено зустрічну звірку TOB "Агро.Хім.Перспектива" щодо документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з Управлінням агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації за період з 01.01.2008 року по 01.01.2011 року

Висновки звірки знайшли своє відображення у довідці від 23.03.2011 №07-07/18, зі змісту якої вбачається, що перевіряючим органом було документально встановлено та підтверджено факт отримання відповідачем від Управління агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації фінансової підтримки у вигляді компенсації понесених витрат на розвиток садівництва в загальній сумі 1371000 грн.

Як було відмічено судом першої інстанції, довідка зустрічної перевірки від 23.03.2011 року підписана директором TOB "Агро.Хім.Перспектива" з відповідним запереченням.

На підставі виявленого порушення, КРУ у Вінницькій області 30.03.2011 року направило начальнику управління агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації ОСОБА_5 лист "Про усунення порушень законодавства з фінансових питань", з вимогою вжити заходів щодо повернення в дохід Державного бюджету кошти в сумі 438035,67 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову КРУ у Вінницькій області суд першої інстанції виходив з того, що товариством в межах предмету розгляду даної справи були доведені обставини щодо правомірності використання та одержання державних коштів на підтримку розвитку садівництва, внаслідок чого висновок позивача щодо незаконного використання коштів є передчасним. Також, суд першої інстанції в обґрунтування власної позиції зазначає, що висновки, викладені в акті ревізії відносно обставин виявлених порушень, поверхово відображають фактичні обставини, а досліджені в судовому засіданні докази свідчать про протилежне та спростовують встановлені позивачем обставини.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статус державної контрольно-ревізійної служби України, її функції та правові основи діяльності визначені у Законі України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26.01.1993 № 2939-ХІІ (далі Закон від 26.01.1993 № 2939-ХІІ).

Згідно із статтею 2 зазначеного Закону головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують кошти з бюджетів усіх рівнів або використовують державне чи комунальне майно.

У статті 10 Закону від 26.01.1993 № 2939-ХІІ визначені права державної контрольно-ревізійної служби, до яких відноситься, зокрема, право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

В свою чергу, механізм справляння збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства та використання коштів, що надійшли від справляння такого збору до спеціального фонду державного бюджету у порядку та розмірі, встановлених Законом України "Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства" визначається Порядком справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 587 від 15.07.2005 року.

Відповідно до п. 4 вказаного Порядку бюджетні кошти надаються суб'єктам господарювання незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, які займаються виноградарством, садівництвом і хмелярством, крім суб'єктів господарювання, яких визнано банкрутами, проти яких порушено справу про банкрутство, для компенсації здійснених у поточному бюджетному році витрат (без урахування сум податку на додану вартість) з проведення проектних робіт, підготовки ґрунту та посадки, догляду за молодими насадженнями, спорудження шпалери і краплинного зрошення, придбання садивного матеріалу у виробників, внесених до Державного реєстру виробників насіння і садивного матеріалу, або у будь-яких суб'єктів господарювання за наявності сертифіката походження на такий садивний матеріал у виноградарстві та садівництві, підвісних матеріалів і засобів захисту рослин для хмелярства, відповідно до затверджених Міністерством аграрної політики та продовольства нормативів витрат на 1 гектар, що визначаються залежно від зон закладення насаджень, схем посадок, а також з урахуванням витрат з виконання відповідних робіт.

У свою чергу, зі змісту абз. 6 наведеного пункту вбачається, що під витратами, які підлягають компенсації, слід розуміти вартість робіт та послуг, зазначених у цьому пункті, та вартість придбаних матеріальних цінностей за умови їх використання для виконання таких робіт.

В силу ж п. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України (чинному в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) чітко визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається з 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Враховуючи зміст наведених норм та здійснений їх детальний аналіз, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що в даному випадку компенсації підлягають виключно фактично здійснені у бюджетному році витрати на виконання перелічених у Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства робіт.

З огляду на вказане, судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що КРУ у Вінницькій області, заявляючи про безпідставність отримання ТОВ "Агро.Хім.Перспектива" за рахунок державного бюджету компенсаційних коштів лише на підставі відсутності за даними бухгалтерського обліку факту списання у відповідному бюджетному році отриманих товарно-матеріальних цінностей, помилково встановило порушення з боку відповідача. Зі змісту акту ревізії № 07-07/07 від 28.03.2011 року чітко вбачається, що, стверджуючи про безпідставність отримання вказаних коштів відповідачем, позивач зазначає про фактичну відсутність понесених витрат (виконання робіт) у відповідних бюджетних періодах 2009-2010 роках, жодним чином не посилаючись на факт відсутності актів списання товарно-матеріальних цінностей за відповідний період.

У даному випадку необхідним є звернення уваги на Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", положеннями якого визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Зокрема п. 1 ст. 9 вказаного нормативного акту визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, наведено не дає підстав стверджувати, що єдиною підставою для отримання компенсації понесених витрат з державного бюджету є факт наявності саме актів списання товарно-матеріальних цінностей за відповідний бюджетний період. Разом з тим, Порядок передбачає виконання робіт та використання придбаних матеріальних цінностей саме у таких роботах, що передує зверненню із заявою про компенсацію. Факт виконання робіт підтверджується відповідними актами, що не було враховано судом першої інстанції.

Порядок звернення з заявами про компенсацію та порядок їх розгляду визначений п. 5 Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства. Зокрема, положеннями останнього визначено, що для отримання компенсації суб'єкти господарювання, окрім іншого, щомісяця подають районним комісіям та комісії, утвореній Севастопольською міською держадміністрацією заяву про компенсацію; акт про фактичний обсяг виконаних робіт та витрат; реєстри витрат з виконання робіт разом із завіреними копіями первинних бухгалтерських документів, видані органами державної податкової служби та Пенсійного фонду України довідки про заборгованість з податкових зобов'язань та платежів до зазначеного фонду, у тому числі із строком виконання більш як півроку до дати їх видачі; довідку про відсутність (наявність) заборгованості перед місцевим бюджетом з податку з доходів фізичних осіб, підписану керівником та скріплену печаткою суб'єкта господарювання.

Суб'єкти господарювання, що провадять діяльність у містах республіканського та обласного значення, подають зазначені документи комісії, утвореній Міністерством аграрної політики Автономної Республіки Крим, та обласним комісіям до 1 грудня, а у разі закладення молодих насаджень у грудні - до 15 грудня поточного року.

Враховуючи наведені положення судова колегія не погоджується також із висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача щодо придбання матеріальних цінностей, зокрема, залізобетонних стовпчиків, труб та інших матеріальних цінностей у поточному бюджетному періоді, у якому надавалася компенсація, та в силу різних об'єктивних обставин, використання останніх по мірі виникнення в цьому необхідності, що і стало підставою не проведення їх по бухгалтерському обліку, як списаних матеріальних цінностей.

В даному випадку, судом першої інстанції не було враховано того факту, що як вимогами Бюджетного кодексу України, Законами України "Про Державний бюджет України на 2009-2010 роки" так і Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства чітко передбачено, що компенсація за рахунок бюджетних коштів проводиться виключно по фактично виконаним суб'єктами господарювання роботах та використаних у них матеріальних цінностях.

Тобто, враховуючи наведене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що компенсації підлягають витрати, що фактично виконані станом на день подання суб'єктом господарювання відповідних заяв про отримання компенсації.

Таким чином, враховуючи наведені обставини та здійснений аналіз норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, судова колегія дійшла висновку про хибність висновків суду першої інстанції, викладених в постанові від 23.09.2011 року, зроблених в результаті невірного трактування норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 5 Порядку суб'єкти господарювання подають письмове зобов'язання повернути до бюджету у місячний строк бюджетні кошти у разі встановлення контролюючими органами факту їх незаконного одержання та/або нецільового використання (у разі неповернення коштів у зазначений строк нараховується пеня у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний день прострочення). При цьому в разі встановлення зазначеного факту припиняється надання суб'єкту господарювання будь-яких бюджетних коштів протягом поточного та трьох наступних бюджетних періодів.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не повно з'ясував обставини справи, не надав їм та наданим сторонами доказам належної оцінки відповідно до предмету спору, чим допустив порушення норм матеріального права, що в свою чергу, є підставою для скасування такого рішення.

Беручи до уваги вище викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасування постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2011 року.

Згідно положень ст.ст.198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду, у разі порушення судом норм матеріального або процесуального права при прийнятті такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області задовольнити повністю .

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО.ХІМ.ПЕРСПЕКТИВА", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - Управління агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації про стягнення коштів, - скасувати < Текст > .

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО.ХІМ.ПЕРСПЕКТИВА", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - Управління агропромислового розвитку Калинівської районної державної адміністрації про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО.ХІМ.ПЕРСПЕКТИВА" кошти в сумі 438035,67 грн. до Державного бюджету України на р/р 0162 в УДК у Калинівському районі ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015, код платежу 21080500.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі "28" листопада 2011 р. .

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

секретар