Справа № 813/4656/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
з питань вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

13 грудня 2017 року № 813/4656/17

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М. розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі відповідач), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати пункт наказу командира військової частини НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 включено до списку осіб, які вибувають у відрядження у м.Сєверодонецьк.

Ухвалою судді від 13.12.2017 року відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом:

-зупинення дії оскаржуваного наказу про відрядження ОСОБА_1 у м.Сєверодонецьк в частині включення ОСОБА_1 до даного наказу;

-заборони військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України включати ОСОБА_1 у наказ та в списки про відрядження у м.Сєверодонецьк.

Клопотання про забезпечення позову мотивоване тим, що в разі не зупинення дії наказу в частині включення ОСОБА_1 до даного наказу про відрядження від 18.12.2017 позивачка змушена буде вибути у довготривале відрядження на невідомий термін, залишити свою малолітню дитину на цей час, та враховуючи довготривалу процедуру розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, може мати місце психологічна травма її малолітньої дитини.

З урахуванням положень ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд прийшов до висновку про доцільність розгляду клопотання позивача невідкладно без проведення судового засідання на підставі наявних матеріалів у справі.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову, суд виходить з наступного.

Порядок розгляду питання про забезпечення адміністративного позову та способи його забезпечення врегульовані статтями 117 та 118 КАС України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Загалом, під час вирішення клопотання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суддя враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Частиною 3 статті 117 КАС України встановлено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Згідно ч.4 ст.117 КАС України, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Як передбачено ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою (клопотанням) про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою (клопотанням).

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Доводи позивачки щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Однак, з заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачки до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав, свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Суддею такі підстави також не встановлені.

При цьому, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-ХІV, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно з ст. 37 цього Статуту військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Також, у силу приписів ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-ХІV, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження.

Суд враховує роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, позивачем всупереч обов`язку надати суду всі необхідні докази на підтвердження своєї правової позиції, не додано ні до позовної заяви, ні до клопотання про забезпечення позову копії оскаржуваного наказу. У зв`язку з чим, суд під час вирішення питання про забезпечення позову позбавлений можливості з`ясувати, що саме приписано командуванням позивачу, за яких умов і на який строк.

Відтак, за відсутності очевидності ознак протиправності оскаржуваного наказу, суд не вбачає доцільним зупиняти дію оскаржуваного наказу про відрядження ОСОБА_1 у м.Сєверодонецьк в частині включення ОСОБА_1 до даного наказу та забороняти військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України включати ОСОБА_1 у наказ та в списки про відрядження у м.Сєверодонецьк.

Оцінюючи в сукупності вищенаведене, суд вважає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та непідтвердженим жодними доказами, а вжиттям таких заходів забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у справі №813/4656/17 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування наказу - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Сакалош В.М.