Справа № 820/5128/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12.12.2017 р. № 820/5128/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді: Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання: Мараєвій О.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом адвоката ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Харківській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: визнати дії голови ліквідаційної комісії Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області () ОСОБА_3 щодо порушення строків розгляду та повернення без оплати позивачу актів за дорученнями № 3678 від 27.08.2015 р., № 1366 від 23.03.2016 р., № 3623 від 25.08.2015 р., № 4918 від 16.10.2015р., № 2184 від 14.05.2016 р., № 2086 від 05.06.2015 р„ № 1247 від 17.03.2016 р., № 2064 від 03.06.2015 р., а також вимоги щодо внесення змін за вказаними актами у здійсненні позивачем розрахунки.

Ухвалою суду від 29.11.2017 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області.

У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження по справі.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що вказана справа повинна розглядатись в порядку, передбаченому ЦПК України, оскільки спірні правовідносини, про що також зазначав позивач у своєму позові, виникли внаслідок неналежного, на думку позивача, виконання відповідачем умов Контракту № 117.

Також, у судовому засіданні представник відповідача наголосив, що вказаний спір носить приватно - правовий характер, а тому непідсудний Харківському окружному адміністративному суду.

Судом поставлено на обговорення вказане клопотання, проти задоволення якого заперечував позивач.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути клопотання представника відповідача без участі представника третьої особи.

З'ясувавши думку позивача з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справою адміністративною юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд зазначає, що вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч.1 ст. 3 КАС).

За змістом частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При цьому, чинне законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Суд зауважує, що для зясування характеру спору необхідно враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Водночас, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед субєктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх субєктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Дана позиція узгоджується з приписами Постанови Пленуму ВАС України № 8 від 20.05.2013.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, фактично, підставою виникнення спірних правовідносин стало невиконання Регіональним центром з надання безоплатної правової допомоги у Харківській області умов Контракту від 01.04.2015 р. № 117, укладеного з позивачем, що полягає, як зазначав позивача, у порушенні строків розгляду та повернення без оплати позивачу актів за дорученнями № 3678 від 27.08.2015 р., № 1366 від 23.03.2016 р., № 3623 від 25.08.2015 р., № 4918 від 16.10.2015р., № 2184 від 14.05.2016 р., № 2086 від 05.06.2015 р„ № 1247 від 17.03.2016 р., № 2064 від 03.06.2015 р., а також вимоги щодо внесення змін за вказаними актами у здійсненні позивачем розрахунки

Так, предметом вказаного контракту є зобов'язання адвоката за дорученням Центру надавати безоплатну правову допомогу відповідно до Закону України " Про безоплатну правову допомогу" у межах м. Харкова та Харківської області.

Контракт діє з 01.01.2015 року до 31.12.2015 року, а в частині оплати послуг та відшкодування витрат - до завершення виконання доручень виданих на підставі цього контракту, здачі звітів, проведення повного розрахунку ( оплати).

Відповідно до умов контракту, Центр зобов'язується здійснювати оплату послуг адвоката та відшкодовувати витрати адвоката, пов'язані з наданням ним безоплатної вторинної правової допомоги.

У свою чергу майнові вимоги про стягнення грошових коштів за вказаним контрактом, дії з невиконання якого є предметом даної справи, є предметом розгляду інших справ, що розглядались Дзержинським районним судом м. Харкова.

Так, ухвалою зазначеного суду було 06.09.2017 року відкрито провадження по справі № 638/13294/17 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Харківській області про стягнення грошових коштів ( справа перебуває у провадженні суду).

Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.10.2017 р. по справі № 638/10241/17 було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову, пред'явленого до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області про стягнення з відповідача заборгованості з винагороди за надану безоплатну вторинну правову допомогу та з відшкодування витрат, пов'язаних з наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

З огляду на наведене, даний спір носить приватно - правовий характер, під час вирішення якого, підлягають з'ясуванню обставини щодо виконання сторонами умов договору ( контракту), у зв'язку з чим, зазначені вимоги втрачають ознаки публічно-правового спору, оскільки по суті, позивач доводить своє право на одержання оплати виконуваних послуг за вказаним контрактом та вимагає усунути обставини, що перешкоджають реалізації цього права.

Отже, в даному випадку має місце спір про право, який підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Пунктом 1 ч.1 та ч.2 ст.15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.107 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Крім того, згідно з ч.2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, суд вважає клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, відтак, суд закриває провадження по справі за позовом адвоката ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Харківській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області про визнання дій неправомірними, оскільки остання не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись відповідним місцевим загальним судом, за правилами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 128, 157, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача про закриття провадження - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом адвоката ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Харківській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області про визнання дій неправомірними.

Розяснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Розяснити позивачу, що розгляд та вирішення даної справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 13 грудня 2017 року.

Суддя Заічко О.В.