Справа № 206/4260/17
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4260/17
Провадження № 2-а/206/122/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2017року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

11 серпня 2017 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.07.2017 року близько 13 год. 40 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по пр. Героїв у м. Дніпро. Під час руху у бокове скло автомобіля він побачив автомобіль патрульної поліції, з вікна якого поліцейський жестикулював руками, відкривши скло почув від співробітника поліції вимогу про зупинку. Після зупинки транспортного засобу ним було заявлено клопотання щодо надання письмових пояснень, які в подальшому були передані лейтенанту поліції ОСОБА_2, після ознайомлення із поясненнями, лейтенантом поліції було запропоновано надати йому мобільний телефон для огляду. Таким чином співробітники поліції впевнилися, що вихідних чи вхідних дзвінків не було, після чого працівники патрульної поліції чого працівники поліції повідомили його, що він звільняється від адміністративної відповідальності щодо порушень п. 2.9Д ПДР України та склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у звязку із не ввімкненням покажчику світлового сигналу. Інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у м. Дніпро лейтенантом поліції ОСОБА_2 без складання протоколу про адміністративне правопорушення було винесено постанову ЕАА №122391 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штрафу у розмірі 425 грн.

На підставі викладеного просить суд скасувати постанову серії ЕАА №122391 по справі про адміністративне правопорушення від 08.07.2017 року та закрити провадження по адміністративній справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 3-6).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не заявився, подав до суду заперечення в яких зазначив, що 08.07.2017 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425грн., в якій зазначено про те, що останній керуючи автомобілем НОМЕР_2, в м. Дніпрі по вул.. Набережній Перемоги біля буд. 86, під час руху автомобіля користувався засобами звязку, тримаючи його у руці, порушивши вимоги п. 2.9д. Правил дорожнього руху України, а також здійснив перестроювання в право з крайньої лівої полоси при цьому не ввімкнувши сигнал повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2.б (порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху) Правил дорожнього руху України.

Справа про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, розглянута з дотриманням всіх вимог чинного. Пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях порушень Правил дорожнього руху та відповідно, складу адміністративного правопорушення, а також посилання на нібито вчинені відповідачем порушення процедури, а також посилання на нібито вчиненні інспектором порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. На підставі викладеного просить суд в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі (а.с. 15-17).

Розглянувши доводи позивача викладені в позовній заяві, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 08.07.2017 року Інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 122391 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме: під час руху в м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, здійснив перестроювання в право з крайньої лівої полоси при цьому не ввімкнувши сигнал повороту, чим порушив п. 9.2.б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн. (а.с.7).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема , необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правилами дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, п. 9.2 "Б" чітко визнано, що водій механічного транспортного засобу повинен подати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В силу ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїздній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук ( за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а тат само порушення правил навчальної їзди.

З оглянутого відеозапису наданого Управлінням патрульної поліції в м. Дніпрі, судом вбачається, що при зміні напрямку руху водієм ОСОБА_1 не було ввімкнено показник повороту (а.с. 17)

Тобто, позивача було правомірно притягнуто до відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інспектор 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро лейтенант поліції ОСОБА_2 при винесені оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

При винесені постанови, дії відповідача відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надавав, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд доходить висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 268, 287, 288, 289 КУпАП ст.ст. 3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 159-163 КАС

України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог позивача відмовити

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає

Суддя А.О. Сухоруков