Справа № 760/3295/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/3295/17 Головуючий у 1-й інстанції: Оксюта Т.Г.
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А
Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Земляної Г.В.,

Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неподанні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, документів, які б враховували в складі грошового забезпечення для обчислення ОСОБА_1 пенсії фактично отримані суми щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану частину відпустки, премії згідно Дисциплінарного статуту, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування за період з січня 2013 року по грудень 2014 року, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 06.01.2017 № 305/16;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у порахунку ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням у в складі грошового забезпечення для обчислення пенсії фактично отримані суми щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану частину відпустки, премії згідно Дисциплінарного статуту, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування за період з січня 2013 року по грудень 2014 року, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 06.01.2017 року № 305/16;

- зобов`язати Київський міський військовий комісаріат оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи для врахування до призначення ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ОСОБА_1 сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану частину відпустки, премії згідно Дисциплінарного статуту, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування за період з січня 2013 року по грудень 2014 року, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 06.01.2017 № 305/16;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 лютого 2017 року, з урахуванням до складу грошового забезпечення, з кого була нарахована пенсія, суми щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану частину відпустки, премії згідно Дисциплінарного статуту, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування за період з січня 2013 року по грудень 2014 року, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 06.01.2017 року № 305/16.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року позов задоволено частково. Не погодившись з таким рішенням, Київський міський військовий комісаріат подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2017 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року - без змін.

Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві також подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 01.08.1986 по 24.12.2014 позивач проходив військову службу в Збройних Силах України.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 25.12.2014 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При розрахунку пенсії не були враховані суми фактичного отриманих мус щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану частину відпустки, премії згідно Дисциплінарного статуту, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з січня 2013 року по грудень 2014 року включно.

У зв`язку із викладеним, 26.01.2017 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Київського міського військового комісаріату із заявою про перерахунок та виплату пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом Київського міського військового комісаріату від 03.02.2017 № ВСЗ/192 позивачу повідомлено, що призначенням, перерахунком, виплатою пенсії займається Пенсійний фонд України, а також, що військкоматом у повному обсязі подані документи для призначення та виплати пенсії.

Також позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.02.2017 року № 2996/03/Г-258, в якому ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що пенсія обчислюється виходячи з грошового забезпечення, визначеного ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особами офіцерського складу, прапорщиками, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. При цьому, суд зазначив, що з тим позовні вимоги частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задоволенню не підлягають у зв`язку із їх недоведеністю та відсутності відповідних доказів.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини прийняття судом першої інстанції рішення у даній справі як і власне оскаржувана постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року вже бути предметом розгляду апеляційного суду за апеляційною скаргою Київського міського військового комісаріату. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві було належним чином повідомлено про розгляд цієї апеляційної скарги (а.с. 58).

Так, Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 25 вересня 2017 року дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року, зазначивши про наявність у позивача права на розрахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як передбачено п. 13.1, 13.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.

Як вбачається з апеляційної скарги, позивач заперечує рішення суду першої інстанції лише в частині, яка стосується віднесення матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до складу грошового забезпечення для цілей розрахунку пенсії позивача. Також відповідач мотивує апеляційну скаргу необґрунтованістю віднесення одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, проте, апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції не зобов`язував відповідачів враховувати цей вид допомоги до грошового забезпечення позивача.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що оскаржувана постанова суду вже була предметом перегляду апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її повторного перегляду лише в частині доводів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, а саме щодо віднесення матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до складу грошового забезпечення для цілей розрахунку пенсії позивача.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; далі Закон № 2262-XII) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 року № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (далі Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 10.03.2015 року по справі № 21-70а15.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав стверджувати, що суд першої інстанції невірно вирішив справу в частині, що стосується грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Тому, оскільки апеляційний суд у даному провадженні не надає оцінку рішенню суду першої інстанції в частині, що стосується щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, винагороди за безпосередню участь в АТО, компенсації за невикористану частину відпустки, премії, підстави для скасування постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Ю.А. Ісаєнко

Повний текст рішення виготовлений 13.12.2017.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Земляна Г.В.