Справа № 465/802/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/5164/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Глушка І.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Франківського районного суду м. Львова від 17.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.02.2017 року звернулася до суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова в якому просить визнати протиправними дії відповідача та зобовязати відновити позивачу із 01.06.2015 року виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.03.2017 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить прийняти нову постанову та відмовити в задоволенні позову.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

До суду подано заяву представника позивачки ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи в якому вказує про перебування його на лікарняному, однак до заяви не долучено будь-яких доказів на її підтвердження, а тому не підлягає до задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач по справі - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова як одержувач пенсії за віком, яку було призначено управлінням Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова з 29.04.2011 року. Позивач обіймає посаду завідувача Пятої Львівської державної нотаріальної контори.

Загальний стаж роботи згідно представлених нею та наявних у матеріалах пенсійної справи документів становить 36 років 3 місяці 2 дні (коефіцієнт стажу з врахуванням кратності 1,35 - 0,48938). Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії визначена за період роботи з 01.10.1991 по 30.09.1996 та з 23.08.2001 по 28.02.2011 роки (індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 1,59731).

Розмір пенсії станом на квітень 2015 року становив 1827,35 грн., з яких: 1549,80 грн. - розмір пенсії за віком; 122,24 грн. - доплата за 16 років понаднормативного стажу; 55,31 грн. - підвищення по ст. 42; 100,00 грн. - надбавка згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327.

Позивач звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на що їй була надана відповідь від 27.09.2015 року про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із статті 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права і факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, із метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається, зокрема, на нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси). Відповідно до пункту 5 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат» державні нотаріуси в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій. Стаж роботи державних нотаріусів у державних нотаріальних конторах зараховується до стажу державної служби. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів нотаріату.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами.

З 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, яким абзац 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 від 24.12.2015 року, який набув чинності з 01.01.2016 року, в абзаці 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» цифри і слова « 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року» замінено цифрами і словами « 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року, який набув чинності з 01.01.2017 року, в абзаці 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінити словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Вказана норма на теперішній час є діючою та у встановленому законом порядку не визнавалась неконституційною.

Враховуючи те, що позивач продовжує працювати на посаді та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», і в цей період стаття 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» містить застереження щодо виплати будь-якого виду пенсії, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в поновленні виплати пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим відповідно до вимог статті 202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова задовольнити.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 17.03.2017 року у справі №465/802/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено 13.12.2017 року