Справа № 804/6420/17
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 р. Справа № 804/6420/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Жукової Є.О.
судді Ількова В.В.
судді Конєвої С.О.
розглянувши у письмовому провадженніу м.Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енергія-М" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкових накладних, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р.; №141292/40170143 від 06.09.2017 р.; №150359/40170143 від 11.09.2017 р.; №153718/40170143 від 12.09.2017 р.; зобов'язання Державною фіскальною службою України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: від 03.08.2017 р. №2; від 10.08.2017 р. №3; від 17.08.2017 р. №9; від 17.08.2017 р. №10, -
05.10.2017 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енергія-М" до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10;
- зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: від 03.08.2017 р. №2 датою її первинної реєстрації, а саме 28.08.2017 р.; від 10.08.2017 р. №3 датою її первинної реєстрації, а саме 28.08.2017 р.; від 17.08.2017 р. №9 датою її первинної реєстрації, а саме 05.09.2017 р.; від 17.08.2017 р. №10 датою її первинної реєстрації, а саме 06.09.2017 р., подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2017 р. у справі № 804/6420/17 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду в судовому засіданні.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» не погоджується з оскаржуваними рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10, вважє їх протиправнимии та такими, що підлягають скасуванню зважаючи на те, що контролюючим органом було порушено пп.201.16.1, п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки останім не було зазначено у квитанціях, які були отримані підприємством, конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та зазначено лише загальні посилання на відповідні податкові накладні критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.
При цьому, позивач зазначає, що на вимонання вимог чинного податкового законодавства України останнім було подано до Комісії Державної фіскальної служби: договори, укладені з підприємствами, які поставляють та надаютьТОВ «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» послуги та матеріали для здійснення видів економічної діяльності; копії розрахунків на оплату; видаткові накладні; платіжні доручення; інші документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій.
З урахуванням вищезазначеного, позивач вважає протиправними рішення комісії Державної фіскальної служби України, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав та з урахування пояснень наданих в судових засіданнях.
Представник відповідача, не зважаючи на неодноразове повідомлення його належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, в судове засідання не зявився.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище, відповідач просить суд у задоволеннні предявлених позовних вимог відмовити в повному обсязі.
У відповідності до ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також зважаючи на строки розгляду адміністративної справи, встановлені ст.122 КАС України, заслухавши думку представників позивача з зазначеного приводу, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» є юридичною особою та зареєстровано, як платник податку на додану вартість, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гестола» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» укладено договір підряду №9 від 24.07.2017 р.
Відповідно до пп.1.1 п.2 договору підряду №9 від 24.07.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» зобовязувалось власними силами, у строк виконати роботи по прокладенню зовнішніх каналізаційних та водопровідних мереж та зливостоків з послідуючим благоустроєм територій в місті прохолодження трас на обєкті будівництва «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Троїцька в районі будинку №37 в м.Дніпрі», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Гестола» зобовязувалось прийняти та оплатити виконані роботи.
На підставі договору підряду №9 від 24.07.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» було складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні, а саме: №2 від 03.08.2017 р.; №3 від 10.08.2017 р.; №10 від 17.08.2017 р.
В матеріалах справи містяться відомості, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гестола» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» укладено договір підряду №10 від 12.06.2017 р.
Відповідно до пп.2.6 п.2 договору підряду №10 від 12.06.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» зобовязувалось виконати комплексні електромонтажні роботи обєкту будівництва «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Троїцька в районі будинку №37 в м.Дніпрі».
На підставі договору підряду №10 від 12.06.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» було складено та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №9 від 17.08.2017 р.
При цьому, Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняті рішення: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 8 КАС України зазначає, що принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: верховенство права; законність; рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; гласність і відкритість адміністративного процесу; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; обов'язковість судових рішень.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст.10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Частиною 1 ст.79 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 зазнченого вище Порядку №1246від 29.12.2010 р., після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Аналогічні приписи наведені у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567 (далі Критерії оцінки ступня ризиків).
Згідно пункту 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Таким чином, контролюючий орган був зобов'язаний у відповідних Квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.
Як вбачається з копій наведених вище квитанцій, відповідачем зазначений вид критерію визначено не було.
Суд зазначає, що такий критерій як невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 42.11. у п. 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків не передбачений.
Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. 70 КАС України протиправності прийнятих рішень комісії Державної фіскальної служби України, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10.

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних відповідачем було зазначено: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відтак, відповідно до наведених вище норм Податкового кодексу України; Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246; Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №567; Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено чіткий механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних покигувань до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних; затверджено Критерії оцінки ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достаніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які, як прямо свідчать матеріали справи, не було дотримано відповідачем при винесенні оскаржуванних рішень, таких як: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10.

При цьому, під час судового розгляду справи судом встановлено, матерілами справи підтверджено, що Товаристом з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-М» на виконання відповідних норм чинного податкового законодавства України засобами електронного звязку було направлено на адресу Комісії ДФС: первинні документи в підтвердження здійснення господарських операцій; таблиці данних, тощо.

Суд зазначає, що в оскаржуваних рішеннях не наведено обґрунтувань щодо причин відмови в реєстрації податкових накладних, а саме: від 03.08.2017 р. №2; від 10.08.2017 р. №3; №17.08.2017 р. №9; від 17.08.2017 р. №10 складених Товаристом з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-М».

Відповідачем в оскаржуваних Товаристом з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-М» рішеннях не зазначено, що саме стало підставою для винесення таких рішень, а зазначено загалом, що надані платником податку копій документів, або складені з порушенням законодавства, або поданих документів недостатньо для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

При цьому не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

З урахуванням викладеного вище, оскаржувані позивачем рішення, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10 є прийнятими відповідачем без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необгрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законном, запобігаючи всім формам дискримінації; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані зазначені рішення.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10 є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: від 03.08.2017 р. №2; від 10.08.2017 р. №3; від 17.08.2017 р. №9; від 17.08.2017 р. №10, суд зазначає наступне.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобовязань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Відповідно до п.201.16.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрація якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

а). прийнятя рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б). набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобовязання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв'язку із чим суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, порушеного оскаржуваними рішеннями.

Зазначене вище має наслідком задоволення позовних вимог щодо зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: від 03.08.2017 р. №2; від 10.08.2017 р. №3; від 17.08.2017 р. №9; від 17.08.2017 р. №10, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-М».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України,якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжних доручень, а саме: №482 від 02.10.2017 р. №487 від 04.10.2017 р. за подання адміністративного позову позивачем був сплачений судовий збіру загальному розмірі 6 400, 00 грн. (шість тисяч чотириста грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-М» до Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкових накладних, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р.; №141292/10170143 від 06.09.2017 р.; №150359/40170143 від 11.09.2017 р.; №153718/40170143 від 12.09.2017 р.; зобов'язання Державною фіскальною службою України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: від 03.08.2017 р. №2; від 10.08.2017 р. №3; від 17.08.2017 р. №9; від 17.08.2017 р. №10, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України, а саме, судового збору у розмірі 6 400,00 грн. (шість тисяч чотириста грн., 00 коп.).

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енергія-М" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкових накладних, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р.; №141292/40170143 від 06.09.2017 р.; №150359/40170143 від 11.09.2017 р.; №153718/40170143 від 12.09.2017 р.; зобов'язання Державною фіскальною службою України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: від 03.08.2017 р. №2; від 10.08.2017 р. №3; від 17.08.2017 р. №9; від 17.08.2017 р. №10, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, а саме: №141291/10170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.08.2017 р. №2; №141292/40170143 від 06.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.08.2017 р. №3; №150359/40170143 від 11.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №9; №153718/40170143 від 12.09.2017 р. про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2017 р. №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Енергія-М».

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: від 03.08.2017 р. №2; від 10.08.2017 р. №3; від 17.08.2017 р. №9; від 17.08.2017 р. №10, в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М».

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» в порядку встановленому чинним законодавством.

Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГІЯ-М» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 6 400,00 грн. (шість тисяч чотириста грн., 00 коп.).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3