Справа № 804/8508/16
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2017 року справа № 804/8508/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянов А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестшляхбуд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вестшляхбуд» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати видане Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 25.10.2016 року № , відповідно до якого ТОВ «»Весташляхбуд» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 4 077 186 грн., з яких: 2 718 124 грн. - за основним платежем (податок на додану вартість), 1 359 062 грн. - штрафна санкція;

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість в 2014 році, на підставі реально здійснених господарських операцій, що підтверджено необхідною первинною документацією. Акт перевірки базується на порушенні вимог чинного законодавства контрагентами позивача - окремими суб'єктами господарювання, що не може мати негативних наслідків для позивача та бути підставою для збільшення податкових зобов'язань позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.10.2016 року № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам податкового органу що ряд підприємств-контрагентів позивача є з ознаками сумнівності та щодо яких відкрито кримінальне провадження, наявні почеркознавчі експертизи, допити свідків, тощо. Вказані обставини свідчать про те, що первинні документи по взаємовідносинам позивача з контрагентами за перевіряємий період не мають юридичної сили, не можуть бути підставою для бухгалтерського і податкового обліку та подальшого декларування податкових показників з податку на прибуток та податку на додану вартість.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Вестшляхбуд», посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Весташляхбуд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року.

За результатами перевірки складено акт № 483/04-36-14-03/31933268 від 07.09.2016 року, у якому встановлено порушення пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Весташляхбуд» занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 2 718 124 грн., у тому числі: липень 2014 року на суму 42 980 грн., вересень 2014 року на суму 1 360 044 грн., жовтень 2014 року на суму 611 270 грн., листопад 2014 року на суму 703 830 грн.

Висновки податкового органу ґрунтуються на даних актів перевірок контрагентів позивача.

На підставі вказаного акту податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.10.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на суму 4 077 186,00 грн., з яких 2 718 124,00 грн. за основним платежем, 1 359 062,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту14.1 статті14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з, зокрема, придбання або виготовлення товарів (у томі числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду зокрема, у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами пункту 138.2 статті 138 ПК, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, що повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що одним із видів економічної діяльності ТОВ «Вестшляхбуд» є будівництво доріг і автострад.

За період, який перевірявся податковим органом, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Максі-Трейд Компані», ТОВ «Експант Лімітед», ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Оптіма Консалт Плюс», ТОВ «Скайгрупп», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Рікберт», ТОВ «Арвальд», ТОВ «Санділ», ТОВ «Зеленбудсервіс», ТОВ «Руст ЛТД», ТОВ «Промбудінвест Компані», ТОВ «Камео Інвест», ТОВ «Інком Дот», ТОВ «Велета Трейд», ТОВ «Компанія Інтер-Трейд», ТОВ «УПБ», ТОВ «Моран-Гпуп», ТОВ «Трайдент Буд», ТОВ «Промо Буд Сервіс», ТОВ «Матадор Групп», ТОВ «Доброгост», ТОВ «Айма», ТОВ «Торрос Україна», ТОВ «Ларс Союз», ТОВ «Ленсінг», ТОВ «Олл Гуд», ТОВ «Нювенчур капітал», ТОВ «Квотум Трейд», ТОВ «Фінанспро Груп», ТОВ «Гранд проект ЛТД», ТОВ «Укррегіонторг», ТОВ «Форвард Рітейл», ТОВ «Інвест Менеджмент Груп».

Судом встановно, що між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Зеленбудсервіс» (виконавець) укладено договір № 89 від 27.06.2014 року про надання послуг. Предметом договору є надання послуг з ремонту транспортних засобів, машин та механізмів, обладнання замовнику.

Досліджуючи питання щодо реальності здійснення господарських операцій ТОВ «Весташляхбуд» з ТОВ «Зеленбудсервіс» колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до протоколу допиту свідка від 16.06.2015 в ході кримінального провадження за № 0000094 порушеного за фактом вчинення злочину передбаченого частиною 1 статті 205 КК України, було допитано в якості свідка ОСОБА_2, який зареєстрований директором та головним бухгалтером ТОВ «Зеленбудсервіс» та який пояснив, що ніколи не працював на посаді директора будь-якого підприємства. Про те, що він зареєстрований директором та головним бухгалтером та засновником в одній особі ТОВ «Зеленбудсервіс» він дізнався лише в цей час від співробітників податкової міліції та жодного відношення до вказаного підприємства не має. Також пояснив, що у 2014 році у нього було викрадено паспорт за нез'ясованих обставин. (том 7 а.с.165-167)

Враховуючи пояснення ОСОБА_2, який заперечує свою участь у створенні та фінансово-господарській діяльності ТОВ «Зеленбудсервіс», підписані від імені цього підприємства документи бухгалтерсько-фінансової звітності не можуть бути визнані достовірними та такими, що підтверджують реальність здійснення господарської операції із цим підприємством.

У постанові Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа № 21-421а11) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Отже, за вказаних обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, колегія суддів дійшла висновку, що фактично дані бухгалтерського та податкового обліку сформовані позивачем по взаємовідносинам з ТОВ «Зеленбудсервіс», за відсутності реально вчинених господарських операцій та на підставі первинних документів, які не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою.

Тож, податковим органом вірно визначено у податковому повідомленні-рішенні розмір грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 64 470,00 грн. по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Зеленбудсервіс», відповідно позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Максі-Трейд Компані» (виконавець) укладено договір № 155 від 17.09.2014 року про надання послуг, предметом договору є надання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів замовника, а також договір № 172 від 17.09.2014 року про надання послуг, предметом якого є надання послуг з ремонту та обслуговуванню транспортних засобів, машин, механізмів.

Факт виконання цього договору підтверджено: податковими накладними за жовтень 2014 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2014 року, актами приймання-виконаних підрядних робіт за жовтень 2014 року, відомостями ресурсів згідно акту виконаних робіт за жовтень 2014 року.

Розрахунок між підприємствами проведений шляхом укладання договору переуступки боргу від 03.11.2014 року № МО-13 між ТОВ «Максі-Трейд Компані», ТОВ «ОПТ ТОРГ ПРОЕКТ» та ТОВ «Весташляхбуд», що не суперечить умовам договору.

Також у перевіряємий період між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Експант Лімітед» (виконавець) укладено договір №187 від 18.08.2014 року про надання послуг. Предметом договору є надання послуг з ремонту та обслуговуванню транспортних засобів, машин, механізмів.

На підтвердження фактичного виконання умов вказаного договору позивачем надано: податкові накладні за вересень 2014 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2014 року, акти приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2014 року, відомості ресурсів згідно акту виконаних робіт за вересень 2014 року.

Розрахунок між підприємствами проведений шляхом укладання договору переуступки боргу від 01.10.2014 року № ШТ-29 між ТОВ «Експант Лімітед», ТОВ «ШАНСІ ТОРГ» та ТОВ «Весташляхбуд», що не суперечить умовам договору.

Також між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Моцар ЛТД» (виконавець) укладено договір № 19/10-2014 року про надання послуг. Предметом договору є надання послуг з ремонту та обслуговуванню транспортних засобів, машин, механізмів, а також договір № 20/10-2014 від 01.10.2014 року, предметом якого є надання послуг власними транспортними засобами на замовлення.

Виконання умов вказаного договору підтверджено: податковими накладними за жовтень 2014 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2014 року, актами приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2014 року, відомостями ресурсів згідно акту виконаних робіт за жовтень 2014 року.

Розрахунок між підприємствами проведений шляхом укладання договору переуступки боргу від 19.11.2014 року №25/11-2014 ДП між ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «МЕГАСЕРВІС-Ц» та ТОВ «Весташляхбуд», що не суперечить умовам договору.

Між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» (виконавець) укладено 01.09.2014 року ряд договорів № 81-УН, № 82-UNC, № 83-ЮМЗ, № 84-МТЗ, № 85-Т про надання послуг. Предметом цих договорів є надання послуг з ремонту та обслуговуванню транспортних засобів, машин, механізмів.

Між ТОВ «Весташляхбуд» (покупець) та ТОВ «Оптіма Консалт Плюс» (продавець) укладено 02.09.2014 року договір купівлі-продажу №62, предметом якого є постачання продавцем будівельних матеріалів покупцеві.

Фактичне виконання умов цих договорів підтверджено: податковими накладними за вересень 2014 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2014 року, актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2014 року, відомостями ресурсів згідно акту виконаних робіт за вересень 2014 року.

Розрахунок між підприємствами проведений шляхом укладання договору про переведення боргу, що не суперечить умовам укладених договорів.

Між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Скайгрупп» (виконавець) укладено договір про виконання робіт № 35/11-2014 від 03.11.2014 року, предметом якого є надання послуг з ремонту покрівель будинків, споруд, приміщень.

Факт виконання умов договору підтверджено: податковими накладними за листопад 2014 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2014 року, актами приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2014 року, відомостями ресурсів згідно акту виконаних робіт за листопад 2014 року.

Розрахунок між підприємствами проведений шляхом укладання договору про переведення боргу, що не суперечить умовам договору.

Між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Адела-Пром» (виконавець) укладено договір підряду № 63 від 30.10.2014 року, предметом якого є надання послуг з ремонту покрівель будинків, споруд, приміщень.

Виконання умов договору підтверджується: податковими накладними за листопад 2014 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2014 року, актами приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2014 року, відомостями ресурсів згідно акту виконаних робіт за листопад 2014 року.

Між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Рікберт» (виконавець) укладено договір № 26/08-14 від 26.08.2014 року про надання послуг, предметом якого є надання послуг з ремонту та обслуговуванню транспортних засобів, машин, механізмів, обладнання.

Виконання умов даного договору підтверджено: податковими накладними за вересень 2014 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2014 року, актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2014 року, відомостями ресурсів згідно акту виконаних робіт за вересень 2014 року.

Розрахунок між підприємствами проведений шляхом укладання договору про переведення боргу, що не суперечить умовам договору.

Між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Арвальд» (виконавець) укладено договір № 2708 від 27.08.2014 року про надання послуг, предметом якого є надання послуг з ремонту та обслуговуванню обладнання замовника.

Також, між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Арвальд» (виконавець) укладено договір №2608 від 26.08.2014 року, предметом договору якого є надання послуг з ремонту та обслуговуванню транспортних засобів, машин, механізмів замовника.

Виконання умов цих договорів підтверджено: податковими накладними за вересень 2014 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2014 року, актами приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2014 року, відомостями ресурсів згідно акту виконаних робіт за вересень 2014 року.

Розрахунок між підприємствами проведений шляхом укладання договору переуступки боргу від 20.10.2014 року №22/10-2014 між ТОВ «Арвальд», ТОВ «ВЕРРІТАС» та ТОВ «Весташляхбуд», що не суперечить умовам договору.

Між ТОВ «Весташляхбуд» (замовник) та ТОВ «Санділ» (виконавець) укладено ряд договорів підряду від 31.10.2014 року № 40/11-14, № 41/11-14, № 65/11-14, предметом яких є надання послуг з ремонту покрівель, будинків, споруд, приміщень.

Виконання умов цих договорів підтверджено: податковими накладними за листопад 2014 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2014 року, актами приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2014 року, відомостями ресурсів згідно акту виконаних робіт за листопад 2014 року.

Досліджуючи питання щодо реальності здійснення господарських операцій ТОВ «Максі-Трейд Компані», ТОВ «Експант Лімітед», ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Оптіма Консалт Плюс», ТОВ «Скайгрупп», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Рікберт», ТОВ «Арвальд», ТОВ «Санділ» за вказаними договорами, з урахуванням положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», судом апеляційної інстанції встановлено, що первинні документі надані позивачем під час перевірки та наявні в матеріалах справи відповідають вищенаведеним вимогам чинного законодавства та містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів.

Виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акти приймання-передачі наданих послуг із зазначенням виду наданої послуги є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

З наданих позивачем первинних документів можливо встановити суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне отримання позивачем товару, що був предметом вищезазначеного договору, обсяг товару та його оплату.

Доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку позивача матеріали справи не містять, як не містить таких висновків і акт перевірки.

Вказаним спростовуються доводи податкового органу щодо відсутності належних доказів реальності виконання сторонами договорів.

Також безпідставними є доводи відповідача щодо порушення податкового законодавства контрагентами позивача, оскільки оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності особи, діюче законодавство України, так само як Податковий кодекс України не передбачає відповідальності у виді донарахування податкових зобов'язань, застосування штрафних санкцій або не підтвердження права на податковий кредит на господарюючого суб'єкта за можливі неправомірні дії свого контрагента; окрім того, не передбачає обов'язку або права одного платника податку контролювати показники податкової звітності з податку на додану вартість іншого платника податку, або на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

У податковому праві визнається критерій добросовісності платника податків, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Таким чином, порушення допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

На час здійснення господарських операцій контрагенти позивача мали спеціальну податкову правосуб'єктність, перебували на обліку платників податків, а також були зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що підтверджується матеріалами справи, та не спростовано відповідачем.

Податковим органом не надано доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які б допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з вказаним підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.

Також, відповідачем не доведено, що укладені між позивачем та його контрагентами договори і первинні документи підписані не уповноваженими на те особами.

Відповідачем не доведено здійснення позивачем та його контрагентом господарських операцій поза межами їх статутної діяльності.

Посилання відповідача на результати проведених почеркознавчих експертиз колегія суддів оцінює критично з наступних підстав.

Так, відповідно до матеріалів справи Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України на південно-західній залізниці МВС України № 65 від 26.01.2015 року встановлено, що підпис від імені засновника та директора ТОВ «Максі-Трейд Компані» гр. ОСОБА_3 у статуті ТОВ «Максі-Трейд Компані», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Максі-Трейд Компані» протоколом № 2 від 10.10.214 року у графі «Підпис: ОСОБА_3» виконаний однією особою, а підпис від імені засновника та директора ТОВ «Максі-Трейд Компані» гр. ОСОБА_3 у довіреності ТОВ «Максі-Трейд Компані» від 13.01.2015 року у графі: «Директор ОСОБА_3.» - виконаний іншою особою.

Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру управління МВС України на південно-західній залізниці МВС України № 464 від 05.11.2014 року встановлено, що підпис від імені засновника, директора ТОВ «ЕКСПАНТ ЛІМІТЕД» гр. ОСОБА_4 у статуті ТОВ «ЕКСПАНТ ЛІМІТЕД», затвердженому загальними зборами учасників, протоколу № 03/10 від 03.10.2014 року у графі: «підписи учасників: ОСОБА_4 » - виконаний однією особою, а підписи від імені засновника, директора ТОВ «ЕКСПАНТ ЛІМІТЕД» гр.. ОСОБА_4 у реєстраційній картці ТОВ «ЕКСПАНТ ЛІМІТЕД» (форма 3) від 06.10.2014 року у графі: «сторінку заповнив ОСОБА_4 » виконані іншою особою.

Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України на південно-західній залізниці МВС України № 66 від 26.01.2015 року встановлено, що підпис від імені засновника та директора ТОВ «МОЦАР ЛТД» гр. ОСОБА_5 у статуті ТОВ «МОЦАР ЛТД», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «МОЦАР ЛТД» протоколом № 2 від 10.10.214 року у графі «ОСОБА_5» виконаний однією особою, а підпис від імені засновника та директора ТОВ «МОЦАР ЛТД» гр. ОСОБА_5 у довіреності ТОВ «МОЦАР ЛТД» від 13.10.2014 року у графі: «Директор ОСОБА_5.» - виконаний іншою особою.

Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру управління МВС України на південно-західній залізниці МВС України № 465 від 05.11.2014 року встановлено, що підпис від імені засновника, директора ТОВ «ОПТІМА КОНСАЛТ ПЛЮС» гр. ОСОБА_6 у реєстраційній картці ТОВ «ОПТІМА КОНСАЛТ ПЛЮС» (форма 4) від 06.10.2014 року у графі: «сторінку заповнив ОСОБА_7.» - виконаний однією особою, а підписи від імені засновника, директора ТОВ «ОПТІМА КОНСАЛТ ПЛЮС» гр. ОСОБА_6 у реєстраційній картці ТОВ «ОПТІМА КОНСАЛТ ПЛЮС» (форма 4) від 06.10.2014 року у графі: Сторінку заповнив ОСОБА_7 » виконані іншою особою.

Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру управління МВС України на південно-західній залізниці МВС України № 503 від 21.11.2014 року встановлено, що підпис від імені засновника та директора ТОВ «РІКБЕРТ» гр. ОСОБА_8 у статуті ТОВ «РІКБЕРТ», затвердженому загальними зборами учасників ТОВ «РІКБЕРТ», протоколу № 03/10 від 03.10.2014 року у графі: «підпис учасник: ОСОБА_8 » - виконаний однією особою, а підписи від імені засновника та директора ТОВ «РІКБЕРТ» гр. ОСОБА_8 у реєстраційній картці ТОВ «РІКБЕРТ» (форма 3) ТОВ «РІКБЕРТ» від 06.10.2014 року в графах: «сторінку заповнив ОСОБА_8 виконаний іншою особою.

Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру управління МВС України на південно-західній залізниці МВС України № 462 від 04.11.2014 року встановлено, що підпис від імені засновника, директора ТОВ «АРВАЛЬД» гр. ОСОБА_9 у статуті ТОВ «АРВАЛЬД», затвердженому загальними зборами учасників ТОВ «АРВАЛЬД», протоколу № 03/10 від 03.10.2014 року у графі: «підпис учасника: ОСОБА_9 » та підпис від імені засновника, директора ТОВ «АРВАЛЬД» гр.. ОСОБА_9 у довіреності ТОВ «АРВАЛЬД» від 07.10.2014 року у графі: «директор ТОВ «АРВАЛЬД» ОСОБА_9.» - виконані різними особами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 1статті 69 КАСУ).

Відповідно до частини 1 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 89 КАСУ, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку змісту висновків вказаних експертиз, колегія суддів дійшла висновку, що вказаними експертизами не було зроблено висновків, що установчі документи вказаних підприємств підписано не тими особами, які зареєстровані, як керівники чи засновники цих підприємств, а отже твердження представника податкового органу, що вказаними експертними висновками підтверджено фіктивність підприємств - контрагентів позивача, є хибними.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Максі-Трейд Компані», ТОВ «Експант Лімітед», ТОВ «Моцар ЛТД», ТОВ «Оптіма Консалт Плюс», ТОВ «Скайгрупп», ТОВ «Адела-Пром», ТОВ «Рікберт», ТОВ «Арвальд», ТОВ «Санділ».

Також колегією суддів визнаються безпідставними доводи податкового органу про відсутність реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму менше 10 000 грн., оскільки відповідно п.п.11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних, отже платник податку, за умови відповідності за формою та змістом податкової накладної вимогам чинного законодавства, правомірно без такої реєстрації податкових накладних включає суму ПДВ до складу податкового кредиту.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції в частини правовідносин позивача з ТОВ «Зеленбудсервіс» неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, що у відповідності до статті 202 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 64 470,00 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, доводи апеляційної скаргу в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують, відповідно підстави для скасування рішення суду в цій частині відсутні.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року - скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2016 року № , прийнятого Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 64 470,00 грн.

У задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції, відповідно до статті 212 КАС України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров