Справа № 802/2052/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 грудня 2017 р. Справа № 802/2052/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача та його представника: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: Пенькас В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкового повідомлення-рішення від 06.06.2017 року № 4509-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 29204,97 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на обґрунтування письмових заперечень (а.с. 44-45). Окремо зазначила, що податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом у відповідності до п. "ґ" пп. 266.7.1 п. 267 Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що адміністративний позов належить задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку загальною площею 610,3 кв.м., в тому числі загальна житлова площа 386,3 кв.м., в тому числі площа житлових приміщень 129,4 кв.м., площа допоміжних приміщень 256,9 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 06.06.2017 року сформовано податкове повідомлення-рішення № 4509-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 29204,97 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржила його до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 05.10.2017 року № 13116/я/99-99-11-02-01-14 скаргу позивача залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням вищестоящого податкового органу, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп. 266.2.1 п. 266.2 ПК України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пп. 266.3.1 п. 266.3 ПК України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп. 266.3.2 п. 266.3 ПК України).

База оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік) (п. "б" пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України).

За правилами пп. 266.5.1 п. 266.5 ПК України (в редакції, чинній у 2016 році) ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно приписів п. "ґ" пп. 266.7.1 п. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Матеріали справи свідчать, що згідно технічного паспорта на однокімнатний (садибний) житловий будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 загальна житлова площа будинку складає 386,3 кв.м., в тому числі площа житлових приміщень - 129,4 кв.м., площа допоміжних приміщень - 256,9 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що загальна площа будинку позивача складає 610,3 кв.м., в тому числі житлова - 129,4 кв.м.

Отже, враховуючи те, що загальна житлова площа будинку позивача не перевищує 500 квадратних метри, відтак сума податку на нерухоме майно не повинна збільшуватись на 25000 грн.

Водночас при вирішенні даного спору, суд позбавлений можливості скасувати оскаржуване рішення в частині, оскільки наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

В даному випадку суд позбавлений можливості виокремити частину податкового повідомлення-рішення № 4509-13 від 06.06.2017 року, оскільки податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно ОСОБА_1 відповідачем нараховано з розрахунку 610,3 кв.м. загальної житлової площі її будинку, що не відповідає дійсності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № 4509-13 від 06.06.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № 4509-13 від 06.06.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович