Справа № 808/549/17
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2017 рокусправа № 808/549/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі №808/549/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» ОСОБА_2, третя особа Фонд гарантування вкладників фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

1) визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонди гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 (далі відповідач) щодо визнання нікчемним переказу коштів (транзакція), здійснених ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" () 19.05.2016:

- в сумі 50 000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175420 від 14.01.2016" на рахунок №9101, що належить ОСОБА_1;

- в сумі 50 000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок №9101, що належить ОСОБА_1;

- в сумі 152 грн. 99 коп. з призначення платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок №9102, що належить ОСОБА_1,

- в сумі 152 грн. 99 коп. з призначення платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000175420 від 14.01.2016" на рахунок №9102, що належить ОСОБА_1;

2) зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 внести зміни до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме - здійснити включення всієї суми відшкодування належної до виплати позивачу ОСОБА_1, а саме 100305 грн. 98 коп.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі №808/549/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилася позивач та подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги.

На адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких останній просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне і обґрунтоване.

Сторони та третя особа про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 14 січня 2016 року між ПАТ БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-015-000002384 в національній валюті (далі за текстом - Договір) (а.с.17).

Відповідно до п.1 договору, Банк відкриває Клієнту на його імя поточний рахунок № 9101 в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування. П.3 договору визначає, що за користування коштами на рахунку, якщо це передбачено умовами банківського рахунку Банк нараховує і сплачує Клієнту проценти на умовах та за ставкою згідно з Тарифами Банку, шляхом зарахування їх на рахунок (капіталізація процентів).

14.01.2016 ОСОБА_1 уклала з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" договори №980-015-000175420 та №980-015-000175413, відповідно до яких передала ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" грошові кошти у загальній сумі 100 000 грн. (по 50000 грн за кожним з договорів) на 277 днів, а TOB "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов'язалося повернути кошти та виплатити проценти в порядку та умовах, встановлений договором. Умовами договорів передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а TOB "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов'язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ "Банк Михайлівський" та сплатити за період користування відповідні проценти (а.с.13,14).

На виконання укладених договорів позивачем 14.01.2016р на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" через Банк перераховано по 50 000 грн., що підтверджується квитанціями про здійснення касової операції №QS595401 та №QS562501, завірених печаткою ПАТ "Банк Михайлівський" (а.с. 15,16).

19.05.2016 на рахунок позивачки, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено переказ коштів (транзакції) з поточного рахунку TOB "Інвестиційно-розрахунковий центр" в сумі 100 315,11 грн. (а.с. 38).

З 23 травня 2016року в ПАТ "Банк Михайлівський" запроваджено тимчасову адміністрацію.

З 13.07.2016р. відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства ПАТ "Банк Михайлівський" та розпочато процедуру його ліквідації.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 №42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в Акті №2 комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі НОМЕР_1 грн. 74 коп., у відповідності до положень п.7-п.9 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.39).

В матеріалах справи міститься Акт №2 від 01.06.2016 "Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності" з Додатком №1 до нього. У Додатку №1 до Акту №2 зазначено наступне: "… 11 листопада 2014 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР" (код за ) (далі - Товариство) та Банком було укладено Договір доручення №1 (далі - Договір доручення) згідно з умовами якого Банк, в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - Клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності. Відповідно до предмету Договору доручення Банк мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення Товариством грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою передбаченою відповідним додатком доданого договору. На виконання вищеозначеного Договору доручення Банком від імені Товариства укладались із фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок Товариства (далі - Договір позики). При цьому фізичні особи (Клієнти) були обізнані в тому, що правовідносини за таким договором регулюються положеннями ст.ст.1046-1053 Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики, і, відповідно, не підпадають під гарантування вкладів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 19 травня 2016 року Банком було отримано від Товариства 16286 платіжних документів з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №…", та отримувачем платежу зазначено фізична особа-клієнт Банку. Тобто, 19.05.2016 року Товариством ініційоване повернення коштів по Договорах позики, що були укладені Банком в межах дії Договору доручення … За результатом аналізу укладених Договорів позики та руху коштів по рахунках фізичних осіб (Клієнтів), які відкриті в Банку, встановлено, що по більшості з них строк дії не закінчився, а отже 19.05.2016 року Товариством ініційоване дострокове повернення коштів за позиками … За таких обставин дострокове повернення коштів здійснено Товариством з порушенням вимог законодавства України та в супереч Договорів позики, укладених між ним та фізичною особою, і Банк при цьому здійснював представництво Товариства та укладав правочини від його імені. Як наслідок проведення Банком таких операцій є штучне збільшення суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Аналіз руху коштів за поточним рахунком Компанії №5802, з якого проведені операції по перерахуванню коштів на поточні рахунки фізичних осіб, показує, що Банком були виконані платіжні доручення Товариства на перерахування коштів, не маючи достатнього залишку на рахунку Товариства …"(а.с.52-54).

На адресу позивача направлено повідомлення ПАТ "Банк Михайлівський" від 24.01.2017 про нікчемність правочину, яким проінформовано, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 50 000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175420 від 14.01.2016" та в сумі 50000 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок №9101, що належить ОСОБА_1, є нікчемними (а.с.18).

Окрім цього, позивачці направлено повідомлення про нікчемність правочину, де зазначено, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 152 грн. 99 коп. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000175420 від 14.01.2016" та в сумі 152 грн. 99 коп. з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок №9102, що належить ОСОБА_1, є нікчемними (а.с.19).

Зазначені обставини сторонами не спростовуються.

Позивач, вважаючи такі рішення відповідача протиправними, а дії такими, що перешкоджають у реалізації її прав на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом, звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, зазначив, що ПАТ "Банк Михайлівський" порушено обмеження, що накладені Постановою Правління Національного банку України від 22.12.2015 за №917/БТ та Постановою Правління Національного банку України від 27.04.2016 за №295/БТ в частині проведення кредитних операцій на суму НОМЕР_2 грн. 51 коп.. Правочини, у тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п.2, 7, 8, 9 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на ситуацію з позивачем, а кошти у сумі 100305 грн. 98 коп., зараховані 19.05.2016 на рахунки позивача на підставі нікчемного правочину, не підлягають виплаті у зв'язку з тим, що платіжна операція з повернення фінансовою компанією коштів позивачу не має жодного відношення до банківського вкладу.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (далі Закон №4452-VI).

Частиною 1 статті 26 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч. 2 ст.27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

п.7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

п.9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Вказані підстави (п.п.7,9) були зазначені уповноваженою особою в якості обґрунтування повідомлення про нікчемність переказу коштів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунки Позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Як вбачається з матеріалів справи, 19 травня 2016 року ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зі свого рахунку на рахунок Позивача, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", здійснив перерахування коштів у загальному розмірі 100 315,11 грн. з призначеннями платежу Повернення коштів згідно договорів від 14.01.2016 та Оплата процентів згідно з договором від 14.01.2016.

Таким чином, ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр 19 травня 2016 року відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку ініціював переказ коштів на повернення позик та сплату процентів позивачу на підставі відповідних договорів, укладених між ними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що жодна з підстав, наведених у ст. 38 Закону № 4452-VI, не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах з Позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Так, відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, договори було укладено 14.01.2016р між ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр та ОСОБА_1 і відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на виконання умов цих договорів.

ПАТ Банк Михайлівський, виконуючи розрахунковий документ ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр на переказ коштів на рахунок Позивача, не набув прав на кошти, що переказувались, а виступав лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом.

При цьому, Банк при здійсненні таких розрахункових операцій фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, не виявив, а отже операції по перерахунку коштів були правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що початково кошти були залучені на рахунок Позивача нею самостійно та претензій до такого правочину у Відповідача не виникало.

В той же час, Відповідачем не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр на користь Позивача, мають відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством.

Слід зазначити, що повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" було здійснено 19.05.2016 року, що сторонами не заперечується.

Отже, кошти в сумі 100 315,11 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку Позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Вкладником, згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452-VI). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунку.

За договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (частини перша, друга статті 1066 Цивільного кодексу України).

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина перша статті 1067 Цивільного кодексу України).

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (частини перша, друга статті 1068 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів звертає увагу, що Відповідач фактично визнав нікчемними розрахункові банківській операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший. На дату запровадження в Банку тимчасової адміністрації кошти, які Позивач передавала в позику ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на умовах Договору від 14 січня 2016 року, вже обліковувалися на її розрахунковому рахунку в Банку з урахуванням нарахованих процентів.

Таким чином, в розумінні статті 2 Закону № 4452-VI Позивач є вкладником Банку, а кошти, які надійшли для неї як вкладника за Договором банківського рахунку від 14 січня 2016 року, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону.

Стосовно посилань Відповідача на встановлені постановою Правління НБУ від 22.12.2015 року за № 917/БТ обмеження для ПАТ "Банк Михайлівський" (зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом), суд вказує наступне.

Відповідно до п.7.14 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу (затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 за №346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 р. за № 1590/21902, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) банк з дня отримання рішення Національного банку про зупинення/обмеження або припинення окремого виду здійснюваних банком операцій:

а) протягом трьох робочих днів письмово повідомляє клієнтів, з якими укладені договори про здійснення операцій, які:

обмежені або зупинені згідно з цим рішенням, - про надання послуг з установленими Національним банком обмеженнями;

припинені згідно з цим рішенням, - про необхідність розірвання таких договорів та закриття клієнтами відповідних рахунків;

б) у порядку, строки та в обсягах, які встановлені Національним банком, надає Національному банку інформацію щодо стану виконання цього рішення.

Згідно п.7.17 вищевказаного Положення №346 Національний банк, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про:

- продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій;

- застосування до банку інших заходів впливу.

Таким чином, негативні наслідки при невиконанні Банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого Банку, а не для його клієнтів, а та обставина, що розрахунково-касове обслуговування клієнта здійснено під час дії згаданої вище постанови регулятора, зважаючи на наведене вище, не є достатньою підставою для визнання нікчемними розрахункових операцій банку.

На час перерахування коштів на рахунок Позивача, у банку були відсутні законні підстави для відмови у зарахуванні цих коштів.

Отже, посилання уповноваженої особи на постанову Правління Національного банку України від 22.12.2015 року за №917/БТ, є безпідставними.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що 19.11.2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення Банком позивача під розпис про непоширення на такі кошти відповідних гарантій.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що кошти, повернуті ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок Позивача, є вкладом в розумінні вищезазначеного Закону, рахунки позивача мали бути включеними до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду у відповідача не було.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні спору допустив помилкове тлумачення норм матеріального права, апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям нового рішення - про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 202, 205,207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі № 808/549/17 - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонди гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 щодо визнання нікчемним переказу коштів (транзакцій), здійснених ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" () 19.05.2016:

- в сумі 50 000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175420 від 14.01.2016" на рахунок №9101, що належить ОСОБА_1;

- в сумі 50 000 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок №9101, що належить ОСОБА_1;

- в сумі 152 грн. 99 коп. з призначення платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000175413 від 14.01.2016" на рахунок №9102, що належить ОСОБА_1,

- в сумі 152 грн. 99 коп. з призначення платежу "Оплата процентів по договору №980-015-000175420 від 14.01.2016" на рахунок №9102, що належить ОСОБА_1.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 внести зміни до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме - здійснити включення всієї суми відшкодування, належної до виплати ОСОБА_1, в розмірі 100305 грн. 98 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1, 10.11.1938року народження (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 3 051 грн 06 коп. (три тисячі пятдесят одну гривню шість копійок) сплаченого судового збору.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак