Справа № 814/1252/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м.Миколаїв

11.12.2017 р. № 814/1252/17

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавної служби України з безпеки на транспорті, пр-т Перемоги, 14, м.Київ 135,0 1135

доОСОБА_1, АДРЕСА_1,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55000

простягнення коштів в сумі 77859,22 грн.,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 77 859,22 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, як перевізником, самостійно не сплачена плата за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до розрахунку від 13.11.2016 року.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

З врахуванням положень частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Суд дослідив матеріали і обставини справи та встановив наступне.

13.11.2016р. посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно - вагового контролю авто дорога М05 Київ-Одеса (450 км + 500 м) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки MAN модель TGA 18.463 реєстраційний № НОМЕР_1 із причепом марки ПР, модель LECINENA SAPR-3E, реєстраційний № НОМЕР_2, що належать відповідачу.

За результатами проведення контролю складено акт АПВ № 20984 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 13.11.2016р., на підставі яких проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 2794,66 євро, що станом на 13.11.2016 року еквівалентно 77 859,22 грн..

На час звернення до суду з даним позовом перевізником добровільно не сплачено визначену позивачем плату за проїзд.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 20 Порядку №879 встановлено, що за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансінспекції або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Пунктом 21 Порядку №879 зазначає, що разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно з пунктом 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

При цьому, згідно пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом МВС та Міністерства інфраструктури України від 10.12.2013 № 1007/1207:

1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю (ГВК):

2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення, робіт зі зважування транспортних засобів;

3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422;.

4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додат.1);

5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плата за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 31(1) Порядку здійснення габаритно-вагового контролю (ГВК);

6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС;

7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2);

8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у .журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3);

9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку;

10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовують до автомобільних перевізників адміністративно- господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"".

Крім того, Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабміну України від 08.11.2006 № 1567, визначені правила проведення перевірки, оформлення її результатів та застосування адміністративно-господарських штрафів.

З наведеного вбачається, що діючим законодавством визначені повноваження органів Укртрансінспекції (Укртрансбезпеки) щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Повноваження Укртрансінспекції (Укртрансбезпеки), що стосуються плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Зі змісту ч.4 ст. 50 КАС України слідує, що суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у справі лише у випадках, прямо встановлених законом.

Приписами п.8 ст.3 КАС України визначено, що позивачем може бути суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи той факт, що серед наявних в п.4 Порядку взаємодії № 1007 та Порядку № 879 відсутні повноваження Укртрансбезпеки щодо стягнення в судовому порядку на користь держави плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а також той факт, що такі повноваження не визначені жодним іншим правовим актом, суд встановив, що Державна служба України з безпеки на транспорті є суб'єктом владних повноважень, однак її повноваження щодо звернення до суду з приводу стягнення в судовому порядку на користь держави плати за проїзд великовагових транспортних засобів не передбачені нормативно-правовими актами.

Аналогічної правової позиції дійшов Вищий адміністративний суд України в рішенні від 24 листопада 2014 року по справі №К/800/59737/14.

Враховуючи, що Державна служба України з безпеки на транспорті не наділена повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про стягнення плати за проїзд, суд приходить до висновку про відсутність в неї адміністративної процесуальної дієздатності для пред'явлення даного позову, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 155 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 128, 155, 158, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржено. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Гордієнко