Справа № 825/2047/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 грудня 2017 року Чернігів Справа № 825/2047/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О. перевіривши виконання вимог ст. ст. 19, 104-106 Кодексу адміністративного судочинства України при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

13.12.2017 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів щодо захисту прав споживача ОСОБА_1;

- зобов'язати Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів прийняти заходи щодо належного захисту прав споживача ОСОБА_1.

Так, суд зазначає, що згідно ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", якою передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

При цьому, в обгрунтовання позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не було здійснено належним чином державний контроль, щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, що призвело до включення до тарифів на комунальні послуги вартості природних ресурсів, які знаходяться на території України. Тобто, предметом даного адміністративного позову є бездіяльність відповідача, як суб'єкта владних повноважень, при здійсненні ним владних управлінських функцій, яку позивач просить визнати протиправною.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Частина друга цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст.17 Кодексу)

З аналізу викладених норм права слідує, що наведений спір належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

В свою чергу, згідно преамбули Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Тобто, у справах про порушення прав споживачів, відповідачем повинен виступати виробник і продавець товарів, виконавець робіт і надавач послуг різних форм власності, що дає змогу регулювати спірні правовідносини положеннями Закону України "Про захист прав споживачів", і відповідно розповсюдження положень ч.3 ст.22 цього Закону на позивачів у справах щодо порушення їх прав.

Як вбачається з адміністративного позову, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів не є ані виробником, ані продавцем товарів, ані виконавцем робіт або надавачем послуг у спірних правовідносинах, позаяк виступає суб'єктом владних повноважень, який, на думку позивача, вчинив протиправну бездіяльність. Таким чином, суб'єктний склад та характер спірних правовідносин свідчить про неможливість застосування положень ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що всупереч вимогам ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви не надано належного документа, який свідчив би про сплату судового збору, а отже такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Тому, згідно зі ст.ст.106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме: для надання доказів сплати судового збору у розмірі 640 грн, передбаченому ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 106, 108, 165, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу 5-денний термін, з часу отримання копії ухвали суду, для усунення недоліків. Розяснити позивачу, що в разі не виправлення недоліків у вказаний строк заява буде вважатися не поданою і буде йому повернута.

Копію ухвали суду надіслати позивачу для виконання.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.О. Житняк