Справа № 638/18861/17
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/972/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді - Грищенко І.О.,

при секретарі - Самогньозд О.І.

за участю:

представника позивача - Черепанського М.Г.

відповідача - громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_4

перекладач - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення з України,

встановив:

Представник ГУ ДМС України в Харківській області звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить примусово видворити з України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з адміністративним позовом представником позивача подано клопотання про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.12.2017 року клопотання задоволено, надано дозвіл на затримання громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дозвіл помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк до 6 (шести) місяців.

В обґрунтування доводів адміністративного позову представник позивача посилається на те, 17.05.2016 року під час перевірки законності перебування іноземних громадян на території м. Харкова було виявлено громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. При собі паспорт громадянина Республіки Азербайджан, що посвідчує його особу. Громадянин Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Україну у 2015 році у приватних справах, територію України не залишив у зв'язку з відсутністю коштів. За час перебування офіційно не працевлаштувався, існує випадковими заробітками,а саме різноробочим на ТЦ «Барабашово» м .Харкова без відповідного дозволу на працевлаштування, чим порушує встановленні правила перебування іноземців на території України. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів,гарантій приймаючої сторони в Україні не має, тобто підстав для подальшого перебування на території України відсутні. Мешкає у знайомих за адресою : АДРЕСА_1.

В ході з'ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач 17.05.2016 року під час перевірки законності перебування іноземних громадян на території м. Харкова було виявлено громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Громадянин Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Україну у 2015 році у приватних справах, територію України не залишив у зв'язку з відсутністю коштів. За час перебування офіційно не працевлаштувався, існує випадковими заробітками,а саме різноробочим на ТЦ «Барабашово» м .Харкова без відповідного дозволу на працевлаштування, чим порушує встановленні правила перебування іноземців на території України. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів,гарантій приймаючої сторони в Україні не має, тобто підстав для подальшого перебування на території України відсутні. Мешкає у знайомих за адресою : АДРЕСА_1.

Громадянин Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ухилився від виїзду з України після закінчення терміну перебування, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП ( адміністративний позов МХК №113635).

Враховуючи вимоги частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та зважаючи на те, що дії громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Харківській області 17.05.2016 прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яким його зобов'язано залишити територію України в термін до 04.06.2016.

На територію України прибув у 2015 році у приватних справах. На даний час знаходиться на території України нелегально.

Представник позивача - Черепанський М.Г. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що 17.05.2016 року під час перевірки законності перебування іноземних громадян на території м. Харкова було виявлено громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Громадянин Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Україну у 2015 році у приватних справах, територію України не залишив у зв'язку з відсутністю коштів. За час перебування офіційно не працевлаштувався, існує випадковими заробітками,а саме різноробочим на ТЦ «Барабашово» м .Харкова без відповідного дозволу на працевлаштування, чим порушує встановленні правила перебування іноземців на території України. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів,гарантій приймаючої сторони в Україні не має, тобто підстав для подальшого перебування на території України відсутні. Мешкає у знайомих за адресою : АДРЕСА_1.

Отже, громадянин Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України перебуває незаконно, необхідних документів, постійного місця проживання та законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на території України не має.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до вимог ч. 1 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Нормами ч. 1 ст. 26 вказаного Закону встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до вимог п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 статті 183-7 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

У разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації; 2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу; 3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги ГУ ДМС України в Харківській області про примусове видворення громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 10, 11, 12, 158, 160-163,167,183-7, 256 КАС України, суд -

Постановив:

Адміністративний позов ГУ ДМС України в Харківській області до громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання та примусове видворення з України - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Головуючий:суддя І.О. Грищенко