Справа № 759/15294/17
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/458/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року року Суддя Святошинського районного суду м.Києва П'ятничук І.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ПОУПФУ в м. Києві) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві (Святошинський відділ, далі - УПФУ, відповідач) і отримує пенсію за віком з 30.08.2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

06 вересня 1995 року була призначена пенсія за вислугу років на тій підставі, що був звільнений із Збройних Сил України. Пенсію отримував відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.09.1995 року по 31.08.2017 року.

Після звільнення ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно Атестату № 1852 від 29.08.2017 року № 1541 про зняття з обліку в ГУ ПФУ було припинено виплату пенсії по причині призначення пенсії за іншим законом, а тому був знятий з обліку 31.08.2017 року. 30.08.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, у зв'язку з тим, що з'явилося таке право.

Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. При призначенні пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1 197,91 грн.

УПФУ протиправно при призначенні пенсії за віком застосував показник середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2007 рік, замість правильного застосування показника середньої заробітної плати (доходу) працівників в України, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, тобто за 2014-2016 роки (3764,40 грн.), як це передбачено статтею 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

20.09.2075 року ОСОБА_1 звертався до відповідача з проханням провести обчислення пенсії за віком на тій підставі, що зазначена пенсія призначена вперше відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»із застосуванням показника середньої заробітної плати по країні за 2014-2016 роки.

У своїй відповіді від 25.09.2017 року за № 1698/01/В-1511 відповідач зазначив, що 30.08.2017 року було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

На підставі ст. 183-2 КАС України розгляд справи проводиться у скороченому провадженні, без виклику сторін, які беруть участь у справі, та без проведення судового засідання.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, подані відповідачем заперечення на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, а також повідомлені відповідачем обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі, органів державної влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Належними суд визнає докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Поруч з цим, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

За змістом ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

Статтею 37-1 Закону України "Про державну службу", в редакції на час оформлення мені пенсії державного службовця, передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

УПФУ вказує, що згідно аб.2 п.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 8 липня 2011 року № 3668-VI) при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Далі відповідач вважає, що відповідно до п.1 Постанови КМУ від 23.04.2012 року №327, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року, були перераховані із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік.

Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а пенсія за віком - загально визначена пенсія для усіх категорій осіб.

В даному випадку відсутній перехід з одного виду пенсії на іншій вид пенсії, тому що пенсія за віком призначається вперше. Також при призначенні військової пенсії показник середньої заробітної плати ніколи не застосовувався, а тому позиція УПФУ протирічить і чинному законодавству.

Отже, з викладеного випливає, що при призначенні вперше пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має застосовуватись показник середньої заробітної плати за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально-передбаченої пенсії не користувався раніше, то право па пенсію за віком у мене виникає вперше (а не відбувається перехід з одного виду пенсії на інший).

Отже, з викладеного випливає, що при призначенні вперше пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має застосовуватись показник середньої заробітної плати за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014-2016 роки.

Зазначені правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України від 9 липня 2003 року №1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби ,та деяких інших осіб» (далі - Закон - 2262).

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби ,та деяких інших осіб», військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Правова позиція Верховного Суду України щодо застосування норми ч.3 ст.45 ЗаконуУкраїни від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 09 червня 2015 зазначено:

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частиніпершій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналізнаведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсіїмає бути незмінним, тобто таким, якимвінбув на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однаку випадку із моєю заявою мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, мені було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV я звернувся вперше. Крім того, після звільнення із Збройних Сил Україния продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

У цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, доводи Управління не можна прийняти до уваги, так як в частині третій статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій, що в моєму випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

З викладеного вбачається, що відповідач має застосувати показник середньої заробітної плати за три попередні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, що свідчить про те, що мені пенсія має обчислюватись із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки, а саме: з 30.08.2017 року.

Даний перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки я не звертався до Управління з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а просив призначити мені іншу пенсію за іншим Законом.

Протиправні дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві полягають у протиправному застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік при призначенні та нарахуванні пенсії за віком вперше відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і який відповідач врахував під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії( тобто військової пенсії), і як наслідок зменшив розмір моєї пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому на користь Позивача з Відповідача слід стягнути судові витрати.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, поясненнями сторін з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 94 КАС України, у відповідності до вимог якої витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до Конституції України, Закону України "Про державну службу", Закону України «Про державну службу», Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та керуючись, ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 160-163, 167, 256 КАС України, суд, -

П Р О Ш У:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києвіщодо застосування показника середньої заробітної плати , який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а саме за 2007 рік при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у 2017 році - протиправними.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києвіздійснити обчислення, нарахування та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 у відповідності до ч.1 ст. 27 та ч.ч. 1,2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи з 30.08.2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 640 грн. 00 коп. на відшкодування судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя