Справа № 334/4073/17
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 02.11.2017
Справа № 334/4073/17
Провадження № 2-а/334/427/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2017 року

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Позов обґрунтований тим, що позивачка є матірю малолітнього ОСОБА_3, 5.01.2015 року у м. Донецьку. До 6 травня 2017 року позивачка разом із дитиною проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 14.04.2014 року на території Донецької області відповідно до Указу Президенту України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, офіційно обвалено антитерористичну операцію.

Відповідно до переліку населених пунктів, затвердженому Кабінетом Міністрів України, місто Зугрес віднесено до території, де проводиться антитерористична операція.

На виконання Указу президенту України від 14.11.2014 року №875 «про рішення Ради національної безпеки і оброни України» від 4.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та п.3 Постанови КМУ від 7 листопада 2014 року №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 27.11.2014 року №1413 на територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено діяльність державних підприємств, установ і організацій, їх філій (відділень), представництв.

В звязку із вказаними обставинами позивачка не змогла отримати гарантовану соціальну виплату, передбачену Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», - одноразову допомогу при народженні дитини.

Позивачка в звязку із бойовими діями та тяжким фінансовим становищем родини не мала можливості виїхати з зони проведення антитерористичної операції. У квітні 2017 року чоловік позивачки ОСОБА_4 працевлаштувався у м. Запоріжжя і їх родина змогла виїхати на контрольовану територію України.

10 травня 2017 року позивачка разом із сином стала на облік в УПСЗН по Дніпровському району у Запорізької міської ради, як внутрішньо переміщені особи.

11 травня 2017 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення одноразової допомоги при народженні дитини, проте їй було відмовлено в призначенні такої допомоги, а листом управлінням праці від 15.05.2017 року №04-11/3942 надана відповідь, що відмовлено у звязку із пропуском строку звернення за призначенням такої допомоги та що призначити допомогу при народженні дитини та по догляду за нею до трьох років немає законних підстав.

Просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення по Дніпровському районі Запорізької міської ради щодо відмови в призначенні одноразової допомоги при народженні дитини протиправними, поновити позивачці строк звернення до Управління праці та соціального захисту населення по Дніпровському районі Запорізької міської ради із заявою про отримання одноразової допомоги при народженні дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобовязати Управління праці та соціального захисту населення по Дніпровському районі Запорізької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу при народженні дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення по Дніпровському району Запорізької області на користь позивачки суму судового збору в розмірі 640 грн.

Позивачка в судовому засіданні позивача наполягала на задоволенні позову, надавши аналогічні пояснення.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову у зв'язку з тим, що позивач пропустила річний строк звернення щодо відновлення виплат, передбачений п.13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. N 1751.

Вислухавши сторони, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, положеннями Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", положеннями "Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001р. (далі Прядок № 1751), при цьому суд застосовує судову практику в аналогічних справах та положення Європейського суду з прав людини.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився 5 січня 2015 року в м. Зугрес Донецької області, батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

10 травня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи в УПСЗН по Дніпровському району Запорізької міської ради, що підтверджується довідками №, №.

Відповідно до листа №04-11/3942 УПСЗН по Дніпровському району Запорізької міської ради ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової допомоги при народженні дитини сина ОСОБА_3.

Таким чином, судом встановлено, що позивач до початку АТО проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Місто Зугрес місто районного значення в Донецькій області, підпорядковане Харцизькій міській раді.

Після початку АТО місто Харцизьк згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7.11.2014 № 1085-р віднесений до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

11.05.2017 року позивач звернулася до УПСЗН в Дніпровському районі Запорізької міської ради із заявою про призначення одноразової грошової допомоги при народженні дитини, але їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку подання відповідної заяви, передбаченого п.12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751.

Суть спору полягає в тому, що, на думку відповідача, заявниця пропустила річний строк звернення щодо призначення виплати, передбачений п.12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. N 1751, тоді як позивач вважає, що встановлений законодавством строк пропущений нею з поважних причин, а тому дії відповідача є незаконними.

Таким чином, оцінивши докази та з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 р. № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях».

За змістом п.п.2 п.3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», Кабінет Міністрів України у тижневий строк вживає заходи щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014р. № 1085-р., м. Зугрес входить до зазначеного переліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства», з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та іншими законами України. Зокрема, допомога при народженні дитини є видом державної допомоги сім'ям з дітьми, закріпленим у ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Згідно з ч.1 ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктом 2 статті 20 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1706 визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, № 2402-III держава вживає всіх можливих заходів для забезпечення захисту прав дітей, які перебувають у зоні воєнних дій і збройних конфліктів, та догляду за ними. Їм надається матеріальна, медична та інша допомога, в разі потреби їх влаштовують у заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, заклади охорони здоров'я тощо.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, який постійно проживає з дитиною.

Згідно ст. 6 Закону країни «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров'я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Постановою КМУ від 27 грудня 2001р. за №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» встановлено, що для призначення одноразової допомоги при народженні дитини органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подаються такі документи: заява одного з батьків, копія свідоцтва про народження дитини, довідка, видана державним органом реєстрації актів цивільного стану для призначення одноразової допомоги при народженні дитини.

Пунктом 12 вищевказаної Постанови, визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

За змістом п. 15 Порядку одному з батьків дитини (опікуну) допомога при народженні дитини призначається і виплачується органами праці та соціального захисту населення за місцем їх реєстрації. Допомога може бути призначена за місцем фактичного проживання за умови подання довідки про неодержання зазначеної допомоги в органах праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365, не врегульовано питання поновлення пропущених строків звернення із заявою про призначення соціальних виплат.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не мала фізичної можливості звернутися своєчасно до відповідної державної установи за місцем мешкання із заявою про призначення виплати допомоги при народженні дитини, у зв`язку з активною фазою проведення антитерористичної операції в м. Зугрес та на іншій території Донецької області, протягом 2015-2017 року, що є загальновідомою обставиною, яка відповідно до ст. 61 ЦПК України не потребує доказування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач в силу обставин, які не залежали від її волі та бажання, а саме, в зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, була позбавлена гарантованого законом права своєчасно звернутися за призначенням за місцем проживання та отримати державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, без свідоцтва про народження дитини українського зразка, оригіналу паспорту та довідки про реєстрацію місця проживання на території підконтрольній Україні позивач була позбавлена можливості звернутися вчасно за отриманням спірної допомоги до відповідача.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як зазначено у преамбулі Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» цей Закон відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Суд звертає увагу, що позивачу ця допомога необхідна для утримання дитини, а відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладене законодавство України, та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку про наявність існування об'єктивних причини, які перешкоджали позивачу вчасно оформити всі необхідні документи при народженні дитини та звернутися до відповідача протягом 12 місяців із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

В даному випадку, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якої - якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 18, 19, 69-71, 105, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення по Дніпровському району Запорізької міської ради щодо відмови в призначенні одноразової допомоги при народженні дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Поновити строк звернення ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення по Дніпровському району Запорізької міської ради із заявою про призначення одноразової допомоги при народженні дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобовязати Управління соціального захисту населення по Дніпровському району Запорізької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу при народженні дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення по Дніпровському району Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя О.М. Гнатюк