Справа № 821/3564/15-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/3564/15-а

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Федусика А.Г.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа ФГВФО), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправними дії та рішення, а саме наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича №813 від 16.09.2015 р. про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США №017-21061-270215 від 27.02.2015 р., укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 (індифікаційний номер НОМЕР_1), та операції з внесення та перерахування грошових коштів з рахунку НОМЕР_3, відкритому на виконання вказаного договору на рахунок НОМЕР_2;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову (уточнюючу) інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 152 697,16 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США №017-21061-270215 від 27.02.2015 р., укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування, внести до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виплати відшкодування у розмірі 152 697,16 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1); за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США №017-21061-270215 від 27.02.2015 р. укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Обгрун6товуючи свої позивні вимоги, ОСОБА_3 зазначила, що відповідач визнаючи договір банківського вкладу з позивачем нікчемним та не включаючи її до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду порушив її права на отримання коштів. Вказане рішення ОСОБА_3 вважає протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США №017-21061-270215 від 27 лютого 2015 року, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США №017-21061-270215 від 27 лютого 2015 року.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

27 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) було укладено договір № 017-21061-270215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США (далі - договір), предметом якого є розміщення вкладу в сумі 5500,00 доларів США, на строк до 28.05.2015 р. із виплатою відсотків. Відповідно до п.1.8 договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного (депозитного) рахунку, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що на рахунок позивача перераховані кошти в сумі 5500,00 доларів США, що підтверджується відповідним платіжним дорученням та виписками по особовим рахункам. Суд встановив, що вказані кошти перераховані безготівковим розрахунком з рахунку НОМЕР_2, що належить іншій особі, а саме ОСОБА_4.

Також судом встановлено, що 27.02.2015 р. між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_5 укладена додаткова угода №1 до Договору №017-21061-270215 від 27.02.2015 р., відповідно до якого сторони домовились викласти пункт 1.8 договору в наступній редакції: "зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього договору. …"

Постановою правління Національного банку України від 02.03.2015 р. №150 прийнято рішення про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. №50 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" з 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича.

За наслідками засідання комісії перевірки правочинів за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк", оформленого протоколом від 15.09.2015 р., та відповідно до наказу відповідача від 16.09.2015 р. №813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третім особам, так і власникам депозитних рахунків з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

23.09.2015 р. позивачу направлено повідомлення №8821/1205 про нікчемність вищенаведеного договору банківського вкладу.

Згідно з інформацією, опублікованою на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 02 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович з 05.10.2015 р. до 04.10.2017 р.

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Уповноваженою особою не доведено належними доказами наявність ознак нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) від 27 лютого 2015 року №017-21061-270215 у розумінні вимог цивільного законодавства України та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому позивач має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Також, частиною 2 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та п.8 розділу I Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09 серпня 2012 року визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст. 26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 розділу III Положення №14).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 6 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Дельта Банк" постановою Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ віднесений до категорії проблемних строком на 180 днів із встановленням ряду обмежень в його діяльності, в тому числі, не допущення проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків (а.с.77).

Отже, саме з 30 жовтня 2014 року ПАТ "Дельта Банк" було заборонено укладати депозитні договори з фізичними особами, але судом першої інстанції цей факт не був прийнятий до уваги.

Тобто, незважаючи на заборону, 27 лютого 2015 року ПАТ "Дельта Банк" був укладений депозитний договір №017-21061-270215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США з ОСОБА_3 (індифікаційний номер НОМЕР_1), що в свою чергу є порушенням постанови Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ, яка є обов'язкова до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що вже постановою Правління Національного Банку України №150 від 02 березня 2015 року ПАТ "Дельта Банк" віднесене до категорії неплатоспроможних, що підтверджує законність прийнятих обмежень відносно банку вищевказаною постановою №692/БТ від 30 жовтня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 3 названої статті Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 37 Закону визначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну норму, якою в обов'язковому порядку зобов'язує Фонд забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Уповноваженої особи ФГВФО від 29 травня 2015 року № 408 було призначено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», якою за результатами перевірки правочину, укладеного банком з позивачем, встановлено, що кошти у розмірі 5500 доларів США надійшли на поточний рахунок позивача внаслідок «дроблення» великої суми коштів на рахунку іншого клієнта цього банку ОСОБА_4, що підтверджується виписками по особовим рахункам ОСОБА_6 та ОСОБА_4, наданими Уповноваженою особою ФГВФО.

Комісією також встановлено, що окрім переводу коштів на рахунок позивача, ОСОБА_4 того ж дня, тобто 27 лютого 2015 року, було ініційовано перекази коштів ще на вісім інших депозитних рахунків, відкритих на і'мя інших фізичних осіб. При цьому сума кожного переказу в перерахунку на національну валюту України вкладалася в межі 200000 грн., тобто гарантованого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_4.

Крім того, вищевказаний договір між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6 від 27 лютого 2015 року був укладений в період дії постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», згідно якої АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. При цьому кошти на рахунок позивача були зараховані після отримання посадовими особами АТ «Дельта Банк» названої постанови НБУ від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ.

Наведені обставини, в їх сукупності, свідчать про намір власника великого рахунку (ОСОБА_4) отримати кошти при ліквідації банку не в порядку черговості як кредитора четвертої черги за рахунок реалізації майна банку, а за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в сумі понад 200000 грн. внаслідок укладення таких правочинів, що надає названому кредитору переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 203 названого Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 2 ст. 215 Кодексу визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

На підставі частин 1 та 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Уповноважена особа ФГВФО прийшов до обґрунтованих висновків про нікчемність укладеного позивачем 27 лютого 2015 року з ПАТ «Дельта Банк» правочину з огляду на положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України, пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з чим правомірно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до наказу Уповноваженої особи ФГВФО від 16 вересня 2015 року № 813 до договорів банківського вкладу (депозиту), які було визнано нікчемними, застосовано наслідки нікчемності, відповідно до яких кошти з рахунків вкладників «подрібнювачів» було повернуто на рахунки «ініціаторів переказів», серед яких значиться договір від 27 лютого 2015 року за № №017-21061-270215, тобто кошти з рахунку ОСОБА_3 були повернуті на рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_2.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 на підставі його заяви, яку було акцептовано відповідачем, включено до реєстру кредиторів, які мають право на отримання коштів за наслідками проведення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» в 4-ту чергу погашення вимог кредиторів за всіма рахунками, на яких в нього знаходились кошти, з врахуванням вже виплаченої раніше гарантованої суми відшкодування в розмірі 200000 грн..

Таким чином, ОСОБА_4, за наслідками розгляду поданої ним заяви, перебуває в черзі кредиторів на отримання власних коштів, які спочатку були переведені на депозитні рахунки інших осіб, в тому числі на рахунок позивача, але на підставі наказу відповідача від 16 вересня 2015 року № 813 були повернуті на рахунок № НОМЕР_2, з якого здійснювались перекази на рахунки позивача та інших осіб, що також виключає можливість виплати ОСОБА_3 цієї ж суми в якості гарантованого відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, беручи до уваги те, що спірний договір №017-21061-270215 від 27 лютого 2015 року був укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ, яка була обов'язкова до виконання, колегія суддів приходить до висновку про нікчемність даного правочину, у звязку з чим висновки суду першої інстанції про визнання протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" щодо застосування наслідків нікчемності укладеного договору є помилковими.

Разом з цим, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що правові підстави для визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" щодо невключення позивачки у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно неї також відсутні, а відтак вимоги адміністративного позову є необґрунтованими та безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, у зв'язку з чим, судове рішення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.В. Яковлєв