Справа № 822/3133/17
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3133/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року 11 год.10 хв.м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача, представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача від 27.10.2017 року № С-15698/0-14265/6-17 у наданні дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області;

- зобов'язати відповідача надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтованою площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 28 вересня 2017 року Хмельницький окружний адміністративний суд по справі № 822/2577/17 визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.07.2017 року, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. 07 жовтня 2017 року на адресу позивача надійшов лист від відповідача № С-15698/0-14265/6-17 від 27.10.2017 року, яким останній повідомив, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року повторно розглянуло заяву ОСОБА_4 від 13.06.2017 року та відмовило в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Позивач вважає, що повторна відмова відповідача є протиправною, оскільки порушує чинне законодавство, яке регулює земельні відносини, права і гарантії громадянина, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною вказану відмову та зобов'язати Держгеокадастр надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, що викладені у наданих суду письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення щодо відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявами, в яких просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

До поданих заяв позивачем було додано копію паспорта, копію ідентифікаційного номеру, копію посвідчення ветерана ОВС, копію посвідчення батька багатодітної сім'ї, графічний матеріал (викопіювання).

Відповідями від 26.01.2017 року за № С-785/0-612/6-17, від 11.07.2016 року № С-15698/0-9426/6-17, від 17.08.2017 року № С-19311/0-11934/6-17, від 09.08.2017 року № С-20964/0-12403/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило ОСОБА_4 про відмову в задоволенні поданих позивачем заяв із посиланням на те, що земельна ділянка з приводу якої він звертається передбачається для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Позивач не погоджуючись із такими діями відповідача звернувся до суду.

28 вересня 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом розглянуто адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача вчинити дії, та прийнято рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.07.2017 року, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 13.06.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В решті позовних вимог відмовлено.

27 жовтня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянуло звернення ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту Мокіївської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, та за результатами розгляду позивачу повідомлено листом від 27.10.2017 року № С-15698/0-14265/6-17 про ненадання такого дозволу.

В своїй відповіді відповідач посилаючись на п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України повідомив про порядок надання земельних ділянок учасникам АТО та сімей загиблих учасників АТО. Також, вказуючи на вимоги розпорядження КМУ від 19.08.2015 року № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", позивачу запропоновано постійно ознайомлюватись з інформацією щодо земельних ділянок, які пропонуються передавати в межах норм безоплатної приватизації у власність на офіційному веб-сайті:http://khmelnytska.land.gov.ua/info/perelik-zemelnykh-dilianok-dlia-bezoplatnoi-peredachi-u-vilasnist/, та в разі включення бажаної земельної ділянки до вищезгаданого переліку, повторно звернутись до Головного управління з відповідною заявою.

Окрім того, відповідач зазначив, що у разі незгоди із прийнятим рішенням, останнє може бути оскаржено у судовому порядку.

Суд погоджується із позицією позивача щодо необґрунтованості та протиправності відмови Держгеокадастру виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_4 не є учасником антитерористичної операції.

Частинами 1, 2, пунктом "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 117 Земельного кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (пункт б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України).

Згідно абзацу 1 частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства вмотивована тим, що земельна ділянка, яка зазначена позивачем у його заяві від 13.06.2017 року (що розташована за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області) не відповідає критеріям надання земельних ділянок учасників АТО.

Як зазначалося вище, ОСОБА_4 не є учасником АТО, про що сторони не заперечували в судовому засіданні.

Таким чином, викладені відповідачем у листі від 27.10.2017 року № С-15698/0-14265/6-17 мотиви для відмови, не містять жодної з передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Окрім того, змістовний аналіз статей 118, 122 Земельного кодексу України свідчить про те, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розроблення проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Згідно діючого правового регулювання земельних відносин у державі, право розпорядження землями сільськогосподарського призначення відбувається виключно на підставі норм Земельного кодексу України, а тому відповідачем було безпідставно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Таким чином Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з непередбачених законом підстав вдруге відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га з метою ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

З огляду на що, заявлена позивачем вимога про визнання протиправною відмови ГУ Держеокадастру у Хмельницькій області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність викладена у листі від 27.10.2017 року № С-15698/0-14265/6-17, підлягає задоволенню.

Водночас надаючи оцінку вимогам позивача щодо зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд враховує обставини справи, які вказують на неодноразове звернення позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та необґрунтованість, протиправність відмов відповідача, про що свідчить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року по справі № 822/2577/17, а також фактичні обставини розглянуті по даній справі.

Відповідачем не наведено жодних правових підстав, визначених нормами Земельного кодексу України, що не дають суб'єкту владних повноважень надати відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

З огляду на наявність у суду права за умови задоволення вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а також враховуючи протиправність неодноразових відмов суб'єкта владних повноважень у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки, суд доходить висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушених прав, у зв'язку з чим вказана вимога також підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст. 87 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а до останніх належать, зокрема витрати на правову допомогу та витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.

Судом встановлено, що позивачем були понесені витрати, що пов'язані із прибуттям до суду - у розмірі 194,06 грн. Вказані витрати підтверджуються квитком (фіскальний чек) від 04.12.2017 року на суму 59,05 грн. (Шепетівка-Хмельницький), квитком (фіскальний чек) від 04.12.2017 року на суму 65,76 грн. (Хмельницький-Шепетівка), квитком № 001841 від 08.12.2017 року на суму 69,25 грн. Дати відправлення у вказаних документах - 04.12.2017 року та 08.12.2017 року, відповідає даті участі позивача у судових засіданнях.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем обґрунтовано розмір понесених ним витрат, а саме витрат, що пов'язані із прибуттям до суду позивача, тому, зважаючи на те, що постановою суду задоволено вимоги позивача, такі витрати належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь.

Також, зважаючи на те, що згідно квитанцій № 11 від 09.11.2017 року та № 18 від 17.11.2017 року за поданий позивачем позов було сплачено судовий збір у розмірі 1280 грн., який також згідно вищезазначених норм законодавства підлягає стягненню на його користь.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2017 року № С-15698/0-14265/6-17 про відмову у наданні дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтованою площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Мокіївської сільської ради (Ленковецька сільська територіальна громада) Шепетівського району Хмельницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 1474,06 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1