Справа № 821/925/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/925/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області, третя особа управління праці та соціального захисту населення Суворовського району м. Херсона про визнання протиправними дій щодо звільнення, про зобов`язання поновити на попередній посаді, -

ВСТАНОВИВ:
19 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Херсонській області, третя особа управління праці та соціального захисту населення Суворовського району м. Херсона, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо звільнення з Державної екологічної інспекції у Херсонській області;

- зобов`язати відповідача поновити на попередній посаді в Державній екологічній інспекції у Херсонській області.

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою від 07 серпня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права внаслідок такого висновку, як відсутність в державі особливого періоду. Апелянт зазначає, що на час підписання контракту від 26.05.2016 року в країні діяв особливий період, а тому відповідач, відповідно до приписів ст. 36 КЗпП України, не мав права звільняти його з посади заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області

Державна екологічна інспекція у Херсонській області, управління праці та соціального захисту населення Суворовського району м. Херсона письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що 28.02.2012 р. за результатами конкурсного відбору ОСОБА_1 прийнятий до Державної екологічної інспекції у Херсонській області державним службовцем.

26.05.2016 р. між Міністерством оборони України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.

Суд першої інстанції також встановив, що відповідно до наказу від 02.06.2016 року № 67ос "Про звільнення від роботи ОСОБА_1 " наказано звільнити ОСОБА_1 , заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області, 03 червня 2016 року з займаної посади, у зв`язку з вступом на військову службу за контрактом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції послався на приписи п. 3 ч. 1 ст. 36, ч. 2 ст. 119 Кодексу законів про працю України, ст. 1, ст. 2, ст. 39 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, та дійшов висновку, що військова служба за контрактом осіб рядового складу є одним із видів військової служби, яка має добровільний характер; проходження служби за контрактом за вказаними нормами може здійснюватися у мирний час, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, та/або у особливий період.

Враховуючи положення ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII, суд першої інстанції зазначив, що особливий період включає час мобілізації, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, а тому в умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що особливий період (період мобілізації) в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року, та по закінченню строку, на який було оголошено проведення кожної хвилі часткової мобілізації, Президентом України було видано Укази про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, по зазначених Указах Президента України про часткову мобілізацію.

Тобто, на думку суду першої інстанції, саме Укази Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014, 06.05.2014 р. № 454/2014, 22.07.2014 р. № 607/2014, 15.01.2015 р. №15 про часткову мобілізацію, та Укази Президента України про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, від 12.06.2015 р. № 328/2015, 25.03.2016 р. № 11/2016, 24.06.2016 р. № 271/2016, 26.09.2016 р. № 411/2016 про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, містять чітке визначення тривалості особливого періоду, який розпочинається з моменту видання Президентом України Указів про часткову мобілізацію, із зазначенням тривалості проведення часткової мобілізації (від 17.03.2014 № 303/2014, 06.05.2014 № 454/2014, 22.07.2014 № 607/2014, 15.01.2015 №15), та відповідно закінчується з виданням Президентом України Указів про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (12.06.2015 № 328/2015, 25.03.2016 № 11/2016, 24.06.2016 № 271/2016, 26.09.2016 № 411/2016).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що на час підписання ОСОБА_1 контракту від 26.05.2016 року, особливого періоду в країні не було, оскільки Президентом України було підписано Укази про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, від 12.06.2015 р. № 328/2015, 25.03.2016 р. № 11/2016, 24.06.2016 р. № 271/2016, 26.09.2016 р. № 411/2016 на підставі Указів від 17.03.2014 р. № 303/2014, 06.05.2014 р. № 454/2014, 22.07.2014 р. № 607/2014, 15.01.2015 р. №15, а чергової хвилі мобілізації оголошено не було Указом Президентом України.

Суд першої інстанції зазначив, що підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або на військову службу, крім випадків, коли за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Тобто, місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, тощо, зберігається у разі призову на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення.

Оскільки, на час підписання контракту від 26.05.2016 року, ОСОБА_1 за власним бажанням вирішив проходити військову службу, а в країні особливий період не діяв, відповідач правомірно у межах наданих йому повноважень видав наказ від 02.06.2016 № 67ос про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області у зв`язку з вступом на військову службу за контрактом відповідно до п.3 ст. 36 КЗпП України з 03 червня 2016 року,.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Предметом спору в цій справі є:

- протиправність дій Державної екологічної інспекції у Херсонській області щодо звільнення позивача з роботи відповідно до наказу від 02 червня 2016 року №67 «Про звільнення від роботи ОСОБА_1 »;

- вимога про поновлення позивача на попередній посаді - в Державній екологічній інспекції у Херсонській області на посаді заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповітного фонду, рослинного та тваринного світу, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовищі Херсонської області;

- вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції правильно встановив та підтверджено матеріалами справ, що:

- 28.02.2012 р. за результатами конкурсного відбору ОСОБА_1 прийнятий до Державної екологічної інспекції у Херсонській області державним службовцем;

- 26.05.2016 р. між Міністерством оборони України та ОСОБА_1 укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу;

- 02.06.2016 року № 67ос відповідачем прийнятий наказ «Про звільнення від роботи ОСОБА_1 », відповідно до якого звільнено ОСОБА_1 , заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області, 03 червня 2016 року з займаної посади, у зв`язку з вступом на військову службу за контрактом.

Апеляційний суд зазначає, що спір між сторонами виник внаслідок відсутності, на думку відповідача, з якою погодився суд першої інстанції, особливого періоду на час укладенні між апелянтом та Міністерством оборони України контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності станом на 26 травня 2016 року особливого стану в державі, з огляду на наступне.

17.03.2014 року прийнятий Указ Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затверджений Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII.

За цим Указом оголошена часткова мобілізація на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 3 цього Указу встановлено, що мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом, тобто з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року включно.

Також п. 4 Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», встановлено, що Голові Служби безпеки України, начальнику Управління державної охорони України, Голові Служби зовнішньої розвідки України, вищому командуванню Національної гвардії України, керівникам центральних органів виконавчої влади, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування України, Оперативно-рятувальну службу цивільного захисту, перевести підпорядковані військові формування України, Оперативно-рятувальну службу цивільного захисту на організацію та штати воєнного часу.

06.05.2014 року прийнятий Указ Президента України № 454/2014 «Про часткову мобілізацію», затверджений Законом України від 06.05.2014 року № 1240-VII.

За цим Указом оголошена часткова мобілізація на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 3 цього Указу встановлено, що мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом, тобто з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року включно.

21.07.2014 року прийнятий Указ Президента України № 607/2014 «Про часткову мобілізацію», затверджений Законом України від 22.07.2014 року № 1595-VII.

За цим Указом оголошена часткова мобілізація на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 3 цього Указу встановлено, що мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом, тобто з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року включно.

14.01.2015 року прийнятий Указ Президента України № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», затверджений Законом України від 15.01.2015 року № 113-VIIІ.

За цим Указом оголошена часткова мобілізація на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 1 цього Указу встановлено, що мобілізація проводиться протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом, тобто з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року включно.

Також пунктом 5 Указ Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», зобов`язано Кабінет Міністрів України перевести національну економіку України на функціонування в умовах особливого періоду в обсягах, що гарантують безперебійне забезпечення потреб Збройних Сил України та інших військових формувань України під час виконання покладених на них завдань, привести визначені галузі, підприємства, установи та організації у ступінь повна готовність.

Відповідно до абз 5 ч. 1 ст. 1 Закону України № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, з моменту прийняття Президентом України Указу від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні настав особливий період, зокрема, Національна Гвардія України переведена на функціонування в умовах особливого періоду, а в подальшому Указом Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 переведено національну економіку України на функціонування в умовах особливого періоду.

Звільняючи апелянта з роботи та заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що контракт укладений після прийняття Президентом України останнього Указу про часткову мобілізацію, яка закінчилась 22.08.2015 року.

Апеляційний суд вважає такі доводи помилковими, оскільки статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.

Також ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Системний аналіз наведених правових норм, а також загальновідомих обставин іноземної агресії щодо України дає суду підстави стверджувати, що закінчення мобілізації не припиняє існування особливого періоду, а його закінчення пов`язане виключно з виданням Президентом України Указу про демобілізацію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року по справі №21-112а15 та постанові Вищого адміністративного суду України від 16.02.2015 року по справі № 800/582/14.

Апеляційний суд зазначає про помилковість посилання суду першої інстанції на Укази Президента України про звільнення в запас військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, оскільки ці укази не є указами про демобілізацію.

За таких обставин апеляційний суд встановив, що звільнення позивача з посади заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповітного фонду, рослинного та тваринного світу, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовищі Херсонської області, відбулось під час дії особливого періоду в державі, у зв`язку з укладенням апелянтом 26.05.2016 року контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу.

Таке звільнення апелянта з роботи є прямим порушенням ч. 3 ст. 119 КЗпП України, в якій зазначено, що за працівниками, прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Апеляційний суд зазначає, зо відповідно до п. 3 Контракту (а.с. 12-13) Контракт укладений до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію.

Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи (а.с. 50) 02.06.2016 року позивач подав до відповідача заяву про увільненні від роботи на підставі наказу військового комісара Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату № 33 від 02.06.2016 року (а.с. 11), припису від 02.06.2016 року, виданого на підставі наказу МОУ № 466 від 26.05.2016 року (а.с. 7, 51), проте в наказі про звільнення апелянта № 67 від 02.06.2016 року (а.с. 48), відповідач у якості однієї з обставин, що обумовили прийняття зазначеного наказу, зазначив заяву апелянта від 02.06.2016 року не прийнявши до відома, що заява стосується увільненні від роботи, а не звільнення з роботи.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування наказу про звільнення апелянта та поновлення його на попередній посаді з 03 червня 2016 року.

Вирішуючи питання щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з урахуванням приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 235 КЗпП України, та того, що звернення до суду з цим позовом поза межами, встановленими ст. 233 КЗпП України та ч. 3 ст. 99 КАС України, обумовлено поважними причинами - виконанням бойових наказів щодо захисту територіальної цілісності України, отриманою у жовтні 2016 року контузією, та направленням в подальшому на підвищення кваліфікації у перебуванням на території Донецької області (а.с. 17-26), апеляційний суд дійшов висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу має бути стягнутий за весь час вимушеного прогулу починаючи з дні поновлення з 03.06.2017 року по день фактичного виконання судового рішення в цій справі.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу має бути обрахований відповідачем виходячи з середньоденної заробітної плати, з розрахунку на один робочий день, 339,18 грн. (триста тридцять дев`ять гривень 18 коп.) (а.с. 79) яка обрахована відповідачем, з відрахуванням та сплатою всіх передбачених законом податків, зборів та обов`язкових платежів, відповідно до п.п. «з» п. 1, абз. 3 п. 2, п. 4

Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про наявність правових підставі для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нового судового рішення про задоволення адміністративного позву.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно з`ясував обставин, які мають значення для справи, але допустив помилкове застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, відповідно до пп. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова скасована та ухвалена нова постанова про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, постанова апеляційного суду в цій справи має бути виконана негайно в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині нарахування та виплати середнього заробітку в межах одного місяця.

Також апеляційний суд, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконання постанови апеляційного суду в цій справі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, 244-2, ч. 5 ст. 254, ч. 1, п. 3 ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 267 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Державна екологічна інспекція у Херсонській області, третя особа управління праці та соціального захисту населення Суворовського району м. Херсона про визнання протиправними дій щодо звільнення, про зобов`язання поновити на попередній посаді.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 02 червняи2016 року №67 «Про звільнення від роботи ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на роботі в Державній екологічній інспекції у Херсонській області на посаді заступника начальника відділу екологічного контролю природно-заповітного фонду, рослинного та тваринного світу, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовищі Херсонської області з 03 червня 2016 року.

Зобов`язати Державну екологічну інспекцію у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 03 червня 2016 року по день фактичного виконання постанови, виходячи з середньоденної заробітної плати, з розрахунку на один робочий день, 339,18 грн. (триста тридцять дев`ять гривень 18 коп.), з відрахуванням та сплатою всіх передбачених законом податків, зборів та обов`язкових платежів.

Звернути до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині нарахування та виплати середнього заробітку в межах одного місяця.

Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Зобов`язати Державну екологічну інспекцію у Херсонській області надати до Одеського апеляційного адміністративного суду звіт про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року у справі №821/925/17, протягом десяти днів, з дня отримання копії постанови суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець