Справа № 804/459/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"07" грудня 2017 р.Справа № 804/459/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання Федосєєвій Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у порядку відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі №804/459/17 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 17.01.2017 року звернувся до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови відповідача:

- №56/3744 від 15.11.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме за порушення вимог ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою його визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п.2, п.6 ч.6, ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 65250,00 грн.;

- №56/3745 від 15.11.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме за порушення вимог ст.ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2, п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 52200,00 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити.

Позивач та представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, 12.04.2010 року зареєстрований Царичанською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 за №608710 (а.с.87).

Відповідач - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноваження.

02.11.2016 року відповідачем проведено позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами в той же день складено акт перевірки, протоколи та припис.

При перевірці контролюючим органом встановлено, що на обєкті комерційного призначення у магазині «Фараон»» за адресою: смт.Царичанка Дніпропетровської області, вул.Царичанська (Кірова),82, виконуються будівельні роботи з будівництва будівлі магазину, на другому поверсі проводяться оздоблювальні та електромонтажні роботи, перший поверх експлуатується в якості магазину з продажу меблів.

За результатами перевірки встановлені порушення позивачем вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: виконання будівельних робіт з будівництва двоповерхової будівлі за вказаною вище адресою без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, чим порушено вимоги ст.ст.34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; та експлуатація двоповерхової будівлі за цією ж адресою, не прийнятої в експлуатацію, чим порушено вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

15.11.2016 року контролюючим органом на підставі вказаних протоколів, акта та припису прийнято постанови про правопорушення відповідачем у сфері містобудівної діяльності №56/3744, якою накладено штраф у сумі 65250,00 грн. за експлуатацію двоповерхової будівлі, не прийнтої в експлуатацію, та №56/3745, якою накладено штраф у сумі 52200,00 грн. за виконання будівельних робіт з будівництва двоповерхової будівлі без відповідного документа, який дає прво виконувати такі роботи (а.с.11,12).

Не погодившись з такими рішеннями контролюючого органу, позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що перевірка позивача проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, а за її результатами винесено постанови про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у звязку із виявленим виконанням будівельних робіт без відповідного документа на їх виконання та експлуатацію обєкту будівництва, не введеного в експлуатацію, що зафіксовано актом перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правомірності прийняття Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області постанов №56/3744 та №56/3745 від 15.11.2016 року про накладення штрафу.

Відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», законами України «Про Генеральну схему планування території України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI, який

спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.1, п.6 ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на обєктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно направлення для проведення позапланової перевірки №791 від 02.11.2016 року посадові особи відповідача відповідно направлені для здійснення позапланової перевірки обєкта на вул.Царичанська (Кірова),82, смт.Царичанка, Дніпропетровська область, на підставі наказу (розпорядження) Державної архітектурно-будівельної інспекції України №976 від 08.09.2016 року та звернення Царичанської селищної ради вхід.№3101 (а.с.79).

Відповідно до п.п.1-4 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обовязкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Частинами 2 та 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що субєкти містобудування зобовязані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва обєктів.

Проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів; реєстрація права власності на обєкт містобудування.

Субєктами містобудування, як визначено у частині 2 статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що субєктами містобудування є також фізичні особи, зокрема ті з них, хто здійснює будівельні роботи з будівництва.

Обєктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні обєкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Згідно технічного паспорту замовником технічної інвентаризації будівлі житлового будинку з магазином по вул.Царичанська (Кірова),82, смт.Царичанка, Дніпропетровська область, є ОСОБА_2.

Як зазначалось вище, в ході перевірки встановлено, що позивач виконував будівельні роботи з будівництва двоповерхової будівлі житлового будинку з магазином по вул.Царичанська (Кірова),82, смт.Царичанка, Дніпропетровська область. При цьому експлуатував двоповерхову будівлю за вказаною адресою без дотримання правил прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

Отже, в цьому випадку у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивач є субєктом містобудування.

З огляду на вказане, посилання апелянта, що він не є субєктом містобудування є необґрунтованими.

Під час перевірки інспекцією були виявлені порушення позивачем ст.ст.34, 36, ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: виконання будівельних робіт з будівництва двоповерхової будівлі за вказаною вище адресою без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, та експлуатація двоповерхової будівлі за цією ж адресою, не прийнятої в експлуатацію, що відображено в акті перевірки, протоколах, приписі та оскаржуваних постановах.

З протоколів про правопорушення від 02.11.2016 року вбачається, що позивач був присутній під час перевірки та складання протоколів відносно нього, будь-яких заперечень чи зауважень на вказані протоколи та порядок проведення перевірки не подавав, отримав копії таких протоколів, та в кожному з протоколів зробив запис, що не знав про необхідність подачі відповідних декларацій (а.с.7-8, 9-10).

Вказане свідчить про фактичне визнання позивачем скоєння встановлених контролюючим органом правопорушень у сфері містобудівної діяльності.

Крім того, на виконання припису відповідача, ОСОБА_2 04.12.2017 року до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с. 188-190).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) субєктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до п.14, п.п.16 - 19 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 року, під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, розяснює субєкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обовязки, передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та цим Порядком.

Порядок нарахування та розмір штрафів позивачем не оскаржується.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку проведення перевірки та складання за її результатами акта перевірки, протоколів, припису та оскаржуваних постанов, форма та зміст постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ОСОБА_2 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ОСОБА_2, оскільки останній порушив вимоги ст.ст.34, 36, ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено штрафи у розмірі 65250 грн. та 52200 грн., тобто в межах пп.2 п.6 та пп.2 п.4 ч.2 ст.2 Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області доведено правомірність прийняття 15.11.2016 року постанов №56/3744, та №56/3745 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ОСОБА_2.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі №804/459/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі №804/459/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 11 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак