Справа № 2а-1731/10/2470
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-1731/10/2470
Головуючий у 1-й інстанції: Ковтюк В.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сторчака В. Ю. , Білої Л.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.04.2011 року у справі за адміністративним позовом державної податкової інспекції у м.Чернівці до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2010 року державна податкова інспекція у м. Чернівці звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 2 140 282,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками проведення документальної планової перевірки відповідача встановлено порушення вимог: п 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р. №265/95-ВР не проведення розрахунків із споживачами через зареєстрований, опломбований РРО; ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» 23.031996 року №98/96-ВР (далі-Закон №98/96) здійснення торгівлі без торгового патенту; п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05. 2003 року № 889-IV (далі Закон №889) - неналежне ведення доходів і витрат; п.п.2.3.1. п.2.3 ст.2 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР (далі Закон №168) - не сплата податку на додану вартість.

Зазначені порушення слугували підставою для прийняття рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Крім того, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті єдиного податку за січень-квітень 2009 року в сумі 762,16 грн.

Відтак, у звязку з тим, що на день звернення до суду відповідачем не виконано вимоги щодо сплати фінансових санкцій у встановлений законодавством строк, податковий орган просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 не сплачену у встановлений законодавством строк заборгованість у розмірі 2 140 282,71 грн.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 12.04.2011 року вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, зареєстрована як субєкт підприємництва 15.10.07р. та взято на облік як платник податків з 18.02.03р.

15.12.2008 року ФОП ОСОБА_2 подав заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2009 рік.

19.01.2010 року ДПІ у м.Чернівці проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.11.2006р. по 30.09.2009р., в ході якої виявлені наступні порушення:

- непроведення розрахунків із споживачами через зареєстрований, опломбований РРО в січні 2008 року на суму 5000,00 грн., в лютому 2008 року на суму 21000,00 грн., в березні 2008 року на суму 195000,00 грн., в квітні 2008р. на суму 7000,00 грн., в травні 2008 року на суму 131100,00 грн., в червні 2008 року на суму 53676,00 грн. (п.1 ст.3 Закону №265);

- здійснення торгівлі продуктами харчування (горіхи чищені) без торгового патенту в період з 22.01.08р. по 16.06.08р. всього 47 днів (п.1 ст.3 Закону №98/96);

- неналежне ведення обліку доходів та витрат за період з 01.11.06р. по 30.09.09р. (несвоєчасно подано звіт субєкта малого підприємництва ФОП єдиного податку за 4 квартал 2006 року, 3 квартал 2008 р. та 1 квартал 2009р., не подано звіт за 2 квартал 2009 року, крім того не подано декларацію про доходи за 3 квартал 2009 року та несвоєчасно подано декларацію про доходи за 1 квартал 2007 року, чим порушено п.19.1 ст.19 та п.п. "в" п.19.1 ст.19 Закону №889 (протокол про адміністративне правопорушення не складався у звязку із минуванням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП);

- несплата податку на додану вартість за травень-червень 2009р в розмірі 18796,00 грн. (п.п.2.3.1 п.2.3. ст.2 Закону №168), також за результатами перевірки донараховано 46437,30 грн. податку з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності та 18769,00 грн. податку на додану вартість, про що складено акт від 19.01.10р. №123/17-120/НОМЕР_1.

В подальшому, як встановлено колегією суддів, відповідно до розрахунків штрафних санкцій згідно з актом планової виїзної документальної перевірки за порушення п.1 ст.3 Закону №265 застосовано штрафні санкції відповідно до п.1 ст.17 Закону №265 в розмірі 2063880,00 грн.; за порушення ст.3 Закону №98/96 застосовано штрафні санкції відповідно до ст.8 Закону №98/96 в розмірі 980,78 грн.; за порушення п.п.2.3.1. п.2.3. ст.2 Закону №168 застосовано штрафні санкції відповідно до п.п.17.1.3. п.17.1. ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі Закон №2181) в розмірі 9398,00 грн. (а.с.23).

За наслідками розгляду акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення від 19 січня 2010 року №№:

- НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 2063880,00 грн. (а.с.14);

- /0 по платежу з податку на додану вартість по вітчизняних товарах в розмірі 18796,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 9398,00 грн. (а.с. 14);

- 000014017 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 980,78 грн. (а.с.14 зворот);

- /0 по платежу з податку з доходів фізичних осіб, що є субєктами підприємницької діяльності від підприємницької діяльності в розмірі 46437,30 грн. (а.с.14 зворот).

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови виходив з правомірності та обґрунтованості позовних вимог податкового органу, а відтак наявності правових підстав для задоволення позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 3 Закону №265, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пункт 1 статті 17 Закону №265 передбачає, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Частина 1 ст.3 Закону №98/96, передбачає, що патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів.

Частина 6 ст.3 Закону №98/96, містить вичерпний перелік видів товарів вітчизняного виробництва щодо яких здійснюється торгівельна діяльність без придбання торгового патенту суб'єкти підприємницької діяльності або їх структурні (відокремлені).

Пункт 5 ч.1. статті 8 Закону №98/96 передбачає, що суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть таку відповідальність: за здійснення торговельної діяльності без придбання короткотермінового патенту сплачують штраф у подвійному розмірі вартості короткотермінового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Відповідно до ч.3. ст.8 Закону №98/96 штрафи, передбачені цією статтею, підлягають сплаті порушником у п'ятиденний термін відповідно до законодавства.

Згідно із п.п.2.3.1 п.2.3. ст.2 Закону №168, особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону №2181 17.1.3., у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Згідно з абзацом 2 п.2 Указу ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

На підставі рішення 10 сесії V скликання Чернівецької міської ради від 20.12.2006р. №189 та заяви апелянта про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, розмір ставки єдиного податку для фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності за здійснення посередницької торгівельної діяльності становить 200 грн.

Згідно з п.2 Указу суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Тобто, з моменту подачі заяви та переходу на спрощену систему оподаткування платник податків узгоджує суму податкового зобовязання, дату та порядок сплати відповідно до Указу.

У відповідності до п. 5 Указу субєкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати єдиного податку згідно із законодавством України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що рішення про застосування штрафних санкцій нею у встановлені чинним законодавством строки не оскаржувались, а відтак на день звернення податкового органу до суду сума заборгованості являлась узгодженою.

Крім того, всупереч твердженням апелянта, сума заборгованості підтверджується розрахунками заборгованості по ФОП ОСОБА_2, наявними у матеріалах справи (а.с.5-9).

Матеріали справи містять також розрахунок заборгованості по єдиному податку, згідно з яким за апелянтом рахується заборгованість у сумі 762,16 грн. за січень-квітень 2008 року (а.с.10).

Статтею 9 Закону України Про систему оподаткування (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязанні сплачувати належні суми податків (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4. ст.5 Закону №2181-III узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Крім того, підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону 2181-III передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення податкової заборгованості з апелянта ОСОБА_2

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.04.2011 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_3

< Список > ОСОБА_4