Справа № 815/5443/17
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5443/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

суддів Єфіменко К.С., Цховребова М.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРСИ-РС» до Державної фіскальної служби України, комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, третя особа ТОВ «ЕКСИМФУД», про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРСИ-РС» (далі ТОВ «АГРОРЕСУРСИ-РС») з позовом (а.с.68-72) до Державної фіскальної служби України (далі ДФСУ), комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі ОСОБА_1), третя особа ТОВ «ЕКСИМФУД, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 від 09.08.2017 року №5458/35767790;

зобовязати ДФСУ здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №11 від 11.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) протягом одного тижня з дня набрання законної сили даного судового рішення.

Позивач зазначив, що ним відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПКУ було складено податкову накладну № 11 від 11.07.2017року та направлено 28.07.2017 року з метою реєстрації в ЄРПН. Згідно отриманої квитанції №1 від 07.08.2017року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2 п.201.16. ст.201 ПКУ ним направлено на адресу ДФС повідомлення від 027.08.2017р. № 4 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій копії договору та первісні документи, які підтверджують здійснення продажу товару.

Однак, рішенням комісії ДФС від 09.08.2017 року №5458/35767790 (отримано 09.08.2017р.) було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 11 від 11 липня 2017р.

Позивач вважає рішення про відмову у реєстрації ПН необґрунтованим.

Основним видом діяльності ТОВ «Агроресурси - PC» є оптова торгівля. За весь час функціонування жодних претензій з боку органів ДФС, в т.ч. щодо нереальності (безтоварності) господарських операцій, підприємство не отримувало.

У даному випадку, ТОВ «Агроресурси-РС» отримало предоплату у сумі 81734,40 грн. від ТОВ «ЕКСИМФУД» за товар, а саме - безалкогольні напої «Квас Монастирський» та «Квас Данило» у дволітрових пляшках (код УКТЗЕТ НОМЕР_1).

З метою продажу вказаного Товару ТОВ «Агроресурси - PC» придбано 19 липня 2017р. у ТОВ «Виробнича Компанія «ДАРЛ» (код ЄДРІ 40325466) згідно договору поставки № 716/10 ОД від 18.07.2017року, продукцію - безалкогольні напої «Квас Монастирський» та «Квас Данило» дволітрових пляшках, які 19липня 2017р. продав ТОВ «ЕКСИМФУД» згідно договору №614/25А від 25.06.2014 року. Адреса навантаження, згідно договору оренди складських приміщень № 916/18Д 01.08.2016року, де ТОВ «Агроресурси-РС» орендує складські приміщення. Адреса розвантаження товару 65007, м. Одеса, вул. Ген. Цветаєва, 3/1. ТОВ «Агроресурси-РС» виписав податкову накладну № 11 від 11 липня 2017року.

Згідно п.201.10 ст. 201 ПКУ постачальник продукції «ВК «ДАРЛ» має право зареєструвати податкову накладну у даному випадку не пізніше 15 серпня 2017року. TOB «ВК «ДАРЛ» зареєструвало 08 серпня 2017року ПН №28 від 19.07.2017року та 04.08.2017 року ПН №27 від 19.07.2017року, а ТОВ «Агроресурси-РС» відправило на реєстрацію ПН №11 від 11.07.2017р.оку 28.07.2017р., тобто раніше, чим її зареєстрував постачальник (ТОВ «ДАРЛ»), тим самим було виявлено невідповідність обсягів постачання придбання по товарах згідно з УКТ ЗНД 2202 у ТОВ «Агроресурси - PC».

Позивач зазначив, що ТОВ «ВК «ДАРЛ», зробивши у себе внутрішній бухгалтерський аудит, при якому виявило, що ТОВ «ВК «ДАРЛ» не зареєструвало податкові накладні на поставку продукції (№ 9 від 13.03.2017р.; №15 від 20.03.2С ТОВ «ВК «ДАРЛ» виправив помилку та зареєстрував 10 серпня 2017р. податкові накладні № 59 від 13.03.2017р.; № 60 від 20.03.2017р. та подав уточнюючі розрахунки податкових- зобов'язань у контролюючій орган ДФС (копії ВН та ПН додаються). Даний випадок послужив тим, що було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗНД 2202 у ТОВ «Агроресурси - PC».

Наведені господарські операції у повному обсязі відображені у бухгалтерському обліку підприємства, що підтверджується відомостями бухгалтерського обліку (рахунку 361).

Реальність виконання зазначених господарських операцій підтверджується наявним у ТОВ «Агроресурси - РС» Товаром, про що свідчать видаткові накладні від «ВК «ДАРЛ» і залишки Товарів, які зазначені у інвентаризаційному описі, орендованим складським приміщенням загальною площею 96 кв. м., достатнім штатним складом працівників.

Більше того, протягом червня 2017 року ТОВ «Агроресурси - PC» мала інші поставки на вказаного вище контрагента в рамках того ж самого господарського договору, що підтверджується податковими накладними №16 від 12.05.2017р. № 20 від 16.05.2017р., № 35 від 30.05.2017року. При цьому, усі зазначені податкові накладні були зареєстровані ДФС.

Тобто, в рамках однієї і тієї ж угоди при ідентичності операцій (відрізняється лише сума) ДФС приймає абсолютно різні за своїм характером рішення - існують податкові накладні зареєстровані (тобто операції визнані реальними), а в іншому випадку - фіскальний орган побачив елементи ризиковості.

Позивач вважає, що ДФС невірно обрано спосіб реалізації покладених на неї завдань та функцій, оскільки п.62.1 ст.62 ПКУ містить вичерпний перелік способів податкового контролю та не містить такого способу податкового контролю як «блокування» податкових накладних. Отже, в даному випадку має місце конфлікт інтересів - оскільки механізм відпрацювання визначення оцінки ступеня ризиків, передбачений іншими нормами ПКУ - п.201.16 ст.201 ПКУ, порядок вирішення якого регламентовано положеннями п.п.4.1.4. п.4.1. ПКУ (презумпція правомірності рішень платника податку).

Найбільш близьким за методологією реалізації та досягнення кінцевої мети є такий спосіб податкового контролю, як перевірки, однак ДФС обмежилась лише аналізом наданих позивачем документів та пояснень, порушенням принципів всебічності та неупередженості. Таким чином, ДФС фактично було здійснено «спрощений» варіант невиїзної документальної перевірки без дотримання жодної процедурної норми.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачами грубо порушено численні основоположні принципи дії законодавства, зокрема, презумпцію правомірності правочину, передбачену положеннями ст.204 ЦКУ, засаду «нейтральності оподаткування».

У свою чергу, згідно з практикою ЄСПЛ закон повинен відповідати мінімальним стандартам якості, таким як ясність, точність і передбачуваність. При цьому, норма вважається передбачуваною, якщо її сформульовано з достатньою точністю, яка дає можливість особі регулювати свою поведінку.

Так, у п.559 Рішення ЄСПЛ по справі ВАТ «Нафтова компанія ЮКОС» проти РФ (Заява №14092/04) зазначено, що перша і сама важлива вимога статті 1 Протоколу №2 до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в безперешкодне користування власністю повинне бути законним, тобто втручання має відповідати національному законодавству і бути достатньо зрозумілим, щоб дозволити заявнику передбачати наслідки своїх дій.

Крім того, положеннями постанови КМУ від 29 березня 2017 р. № 190 встановлені підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

У рішенні комісії ДФС від 09.08.2017р. № 54580/35767790 в реєстрації ПН було відмовлено з підстави «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування».

При цьому, фіскальним органом лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин справи.

Позивач стверджує, що первинні документи, оформлені в рамках договору купівлі-продажу укладеного з ТОВ «ЕКСИМФУД», не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу 198, 201 ПКУ, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Таким чином, первинні документи засвідчують факт реального виконання ТОВ «Агроресурси - РС» та його контрагентом господарських зобов'язань.

Відповідачі порушили основні права платника податків, у звязку з чим позивач просить задовольнити позов.

Позивач подав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача ДФС у судовому засіданні питання щодо розгляду справи у письмовому провадження залишив на розсуд суду.

Представник відповідача ДФС подав заперечення на позов, в яких вважав, що позов не підлягає задоволенню, рішення ОСОБА_1 є обґрунтованим, прийнятим у звязку з відсутністю наявних документів, визначених Вичерпним переліком (а.с.191-197).

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, був повідомлений про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав. Суд визнав їх неявку до суду неповажною та вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи ТОВ «ЕКСИМФУД» в судове засідання не зявився, був повідомлений про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, подав письмові пояснення по суті справи, в яких зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача, підтверджує реальність здійснення господарської операції, наявність всіх первинних документів. Також відмічає, що відмова в реєстрації податкової накладної порушує їх право на отримання податкового кредиту (а.с.211).

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «АГРОРЕСУРСИ-РС» зареєстровано 11.02.2008 року (а.с.8-9). Знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником ПДВ.

25.06.2014 року ТОВ «АГРОРЕСУРСИ-РС» укладено договір поставки №614/25А з ТОВ «ЕКСИМФУД» на поставку товару (а.с.26-29).

ТОВ «ЕКСИМФУД» зареєстровано 22.02.2012 року, є платником ПДВ (а.с.29-30).

18.07.2016 року позивачем укладений договір поставки №716/10Д з ТОВ «ВК «ДАРЛ» (а.с.10-13). ТОВ «ВК «ДАРЛ» зареєстровано 09.03.2016 року, є платником ПДВ (а.с.14-16).

ТОВ «АГРОРЕСУРСИ-РС» з метою продажу товару придбано 19 липня 2017р. у ТОВ «ВК «ДАРЛ» згідно договору поставки № 716/1 ОД від 18.07.2017року, продукцію - безалкогольні напої «Квас Монастирський» та «Квас Данило» дволітрових пляшках ( код УКТЗЕТ НОМЕР_1), які 19 липня 2017р. продав ТОВ «ЕКСИМФУД» .

ТОВ «Агроресурси-РС» виписав податкову накладну № 11 від 11.07.2017року, яку направив для реєстрації в ЄРПН. Згідно з квитанцією №1 вказана податкова накладна доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України.

В квитанції зазначено «Документ прийнято. Виявлені помилки: відповідно до п.74.2 ст.74 ПКУ функціонує система моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків (СМКОР). Період з 01.04.2017 року до 01.07.2017 рокує перехідним періодом, протягом якого процедура визначена п.201.16 ст.201 ПКУ здійснюється без фактичного зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПК. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2202… (а.с.54).

Позивач направив повідомлення від 02.08.2017 року №4 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, згідно якого по. подав документи та пояснив: податкова накладна складена на передоплату 11.07.2017 року, відправлення товару 19.07.2017 року постачальник ще не зареєстрував податкову накладну (а.с.37).

09.08.2017 року ОСОБА_1 прийняла рішення №54580/35767790, відповідно до якого позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №11 від 11.07.2017 року з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування(а.с.39).

Вважаючи порушеними свої права прийняттям вказаного рішення позивач звернувся до суду в даним позовом.

Спірні правовідносини виникли між позивачем юридичною особою, платником податків та відповідачами субєктами владних повноважень з приводу з питань оподаткування, зокрема податку на додану вартість, у тому числі щодо реєстрації податкової накладної.

Спеціальним законом з питань оподаткування є ПКУ.

Згідно пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПКУ, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 ст. 187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПКУ).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПКУ встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246 був затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Законом України «Про внесення змін до ПКУ щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №17-97-VІІІ внесені зміни до ПКУ та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю, зокрема, ст.201 ПКУ доповнена п.201.16 щодо можливості зупинення реєстрації податкової накладної, порядку та підстав зупинення реєстрації податкової накладної, регламентовані дії платника податку та контролюючого органу по даному питанню, передбачений такий субєкт владних повноважень, як ОСОБА_1 центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яка розглядає письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 п.201.16 ст.201 ПКУ, та наділена повноваженнями щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмови у такій реєстрації.

Пунктом п.201.16 встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої ПН/РК сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, встановлених відповідно до п.74.2 ст.72 ПКУ.

У відповідності до вимог п.74.2 ст.72 ПКУ в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності ПН/РК оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 (далі Наказ №567).

Також КМУ 29.03.2017 року прийнята постанова №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію ПН/РК в ЄОПН або відмову у такій реєстрації» (далі Постанова КМУ № 190).

Крім того, з урахуванням надання повноважень щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмови у такій реєстрації комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №566 затверджений Порядок роботи комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі Порядок роботи ОСОБА_1 №566).

Згідно з п.1,2,3 Порядку він визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі - ОСОБА_1), а також права та обов'язки її членів.

ОСОБА_1 є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених п.201.16 ст.201 ПКУ та постановою КМУ від 29.03.2017 року №190.

ОСОБА_1 у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, ПКУ та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

ОСОБА_1 відповідно до п. 201.16.3 ст.201 ПКУ приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН; відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Рішення про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, зазначена ОСОБА_1 є окремим субєктом владних повноважень, оскільки тільки вона відповідно до вимог ПКУ має право примати колегіально рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

ДФС не повноважна приймати таке рішення за комісію, а лише має право переглядати її рішення за скаргою в порядку визначеному законодавством.

Судом встановлено, що позивач як платник ПДВ за першою подією - відвантаження товарів визначив свої податкові зобовязання та направив для реєстрації в ЄРПН податкову накладну № 21 від 25.07.2017року, реєстрація якої була зупинена та позивачу у відповідності до ПКУ.

Відповідно до п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої ПН/РК коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК: а) порядковий номер та дата складення ПН/РК; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ЄРПН;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої ПН/РК в ЄРПН.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН , затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Перелік документів визначений наказом №567 у залежності від критерію оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Позивач отримав квитанцію №1 з повідомленням, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. Позивачу запропоновано надати пояснення та / або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПК відповідно до п. «в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ.

Позивач подав первинні документи щодо підтвердження здійснення господарської операції та пояснення, проте ОСОБА_1 прийняла рішення №54580/35767790 від 09.08.2017 року, відповідно до якого позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №11 від 11.07.2017 року.

Дослідивши рішення ОСОБА_1 як акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень та надані позивачем первинні документи в підтвердження здійснення господарської операції, за якою складена податкова накладна, суд дійшов до висновку, що рішення ОСОБА_1 є необґрунтованим та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

В рішенні ОСОБА_1 №54580/35767790 від 09.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 11.07.2017 року зазначено, що воно прийнято з підстави «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування».

Рішення ОСОБА_1 не містить жодного посилання на конкретний документ, якій складений з порушенням законодавства та з яким саме порушенням він складений.

Суд вважає обґрунтованим доводи позивача, що ОСОБА_1 у своєму Рішенні лише зазначила одну з підстав, яка зазначена а нормативно-правовому акті (постанова КМУ №190) як підстава для відмови у реєстрації податкової накладної, проте на наведено жодного факту та мотивів прийнятого рішення.

Позивачем надані документи (договори поставки, накладні, товарно-транспортна накладна, рахунки, платіжні доручення), які підтверджують здійснення господарської операції, які складені у відповідності до вимог законодавства.

Пунктами 16-20 Порядку роботи ОСОБА_1 №566 встановлено, що ОСОБА_1 розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПКУ, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації. Порядок взаємодії ОСОБА_1, структурних підрозділів та головних управлінь ДФС затверджується ДФС.

ОСОБА_1 може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Розгляд питання на засіданні ОСОБА_1 включає такі етапи:1) доповідь секретаря Комісії;

2) доповідь члена ОСОБА_1, співдоповіді (у разі потреби);3) внесення пропозицій членами ОСОБА_1, їх обговорення;4) оголошення головою ОСОБА_1 рішення про припинення обговорення питання;5) голосування;6) оголошення головою ОСОБА_1 результатів голосування;7) оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.

Протокол засідання ОСОБА_1 повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті ОСОБА_1 рішення. Рішення з питань, що розглядаються на засіданнях ОСОБА_1, приймаються шляхом голосування простою більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос голови ОСОБА_1 є ухвальним.

З урахуванням відсутності в оскаржуваному рішення мотивів його прийняття ухвалою суду витребувані у ОСОБА_1 докази документі, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Проте до суду не надано жодного документу щодо процесу прийняття ОСОБА_1 оскаржуваного рішення з відображенням думок та позицій її членів, висновку контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації.

В запереченнях на позов представник відповідача ДФС зазначив, що підставою для прийняття рішення було відсутність надання документів, визначених Вичерпним переліком. Але така позиція не відповідає підставі, яка зазначена у рішенні. Постановою №190 встановлено три підстави для прийняття комісією рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН: - ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації; - ненадання платником податку копій документів відповідно до пп. «в» п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ; - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК.

В оскаржуваному рішення зазначена підстава надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК. Проте в запереченнях на позов як і в оскаржуваному рішенні не міститься жодного обґрунтування щодо мотивів прийняття вказаної підстави.

З урахуванням того, що рішення ОСОБА_1 є необґрунтованим, не мотивованим, та не надання відповідачем будь-яких документів, які були підставою для прийняття вказаного рішення та містять мотиви та обґрунтування його прийняття, суд дійшов до висновку про його неправомірність.

При цьому суд враховує, що дії позивача свідчать про його добросовісність як платника податків, оскільки отримавши квитанцію про відмову у реєстрації податкової накладної він відразу зі своїми контрагентами встановлював можливі причини невідповідності його податкового та бухгалтерського обліку з податковим та бухгалтерським обліком його контрагентів.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 від 09.08.2017 року №54580/35767790 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобовязання ДФСУ здійснити дії по реєстрації податкової накладної №21 від 25.07.2017 року в ЄРПН протягом одного тижня з дня набрання законної сили даного судового рішення підлягають частковому задоволенню шляхом зобовязання ДФСУ зареєструвати податкову накладну №21 від 25.07.2017 року в ЄРПН, оскільки відповідно до п.19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію ПН/РК; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію ПН/РК (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив щодо зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ: Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що безпідставна відмова в реєстрації податкової накладної позивача порушує його права та інтереси, а також права та інтереси його контрагента по здійсненню господарської діяльності.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 ст.94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 1500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРСИ-РС» до Державної фіскальної служби України, комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, третя особа ТОВ «ЕКСИМФУД», про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 09.08.2017 року №54580/35767790.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №11 від 11.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОРЕСУРСИ-РС» судові витрати у сумі 1500,00 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Головуючий суддя Е.В. Катаєва

Судді К.С. Ефіменко

ОСОБА_2