Справа № 234/13810/17
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/457/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

при секретарі Пагуліч Д.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов?янську про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 15.09.2017р звернувся до суду з зазначеним позовом, та після уточнення своїх вимог, вказав, що 07 вересня 2017 року службова особа - поліцейський роти 4 батальйону УПП в містах Краматорську та Слов'янську лейтенант поліції ОСОБА_4, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Згідно даної постанови він 07.09.2017р близько об 21:25 годині, керував автомобілем НОМЕР_1, в районі вул.Елеваторна, неподалік будинку №32 в м.Краматорську, у якого були несправні світлові прилади, а саме не горіли задні габаритні вогні, чім порушив п.31.6 ПДР України. Вважає, що не порушував Правил дорожнього руху України, дії працівника поліції протиправні, а зазначена постанова ухвалена з порушенням вимог діючого законодавства та підлягає скасуванню з наступних підстав: Так, під час складання постанови працівник поліції не надав жодних доказів його (ОСОБА_3В.) провини, а також порушив його права передбачені ст.268 КУпАП; працівником поліції порушена процедура притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачена Главою 22 КУпАП, а також рішення Конституційного суду України №5-рп/ від 26.05.2015р. За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. Протокол разом з іншими матеріалами справи, процесуально оформленими доказами, надсилається органу (посадовій особі) уповноваженому розглядати справу про адміністративні правопорушення. Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, та інше. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Також, зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. З посиланням на ст.ст.257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу, вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Крім того, вказує, що його зауваження стосовно недопустимості подібних дій та заперечення не були взяті до уваги відповідачем.

Просить визнати постанову про накладання адміністративного стягненню по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія БР №859329 від 07.09.2017р стосовно нього незаконною та скасувати її; визнати дії відповідача - поліцейського роти 4 батальйону УПП в м.Краматорську та Слов'янську лейтенанта поліції ОСОБА_4 такими, що порушили його (ОСОБА_3В.) законні права.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі та надав суду пояснення, аналогічні зазначеним у позові.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов ОСОБА_3 та в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні поясненням позивача.

ОСОБА_5, представник відповідача, в судове засідання не зявилася за невідомими суду причинами, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Але, надала суду свої письмові заперечення, в яких зазначила, що під час патрулювання 07.09.2017р інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4, разом з своїми напарником ОСОБА_6 у складі екіпажу №109, приблизно о 21:25, останні виявили порушення правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля ВАЗ-2105, номерний знак 42755-ЕВ, рухався по вул.Елеваторна біля буд.32 з технічними несправностями, з якими відповідно до встановлених правил, норм і стандартів експлуатація забороняється - не горіли задні габаритні вогні на транспортному засобі, яке відповідно до п.п.31.6 ПДР України є порушенням ст.121 ч.1 КУпАП. Після чого екіпаж зупинив вказаний транспортний засіб, інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив причину зупинки та перевірки документів та попросив предявити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України, на що водій виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п.п.31.6 ПДР України, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1, під час чого водію було розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.63 Конституції України. Зазначає, що м.Краматорськ є окремою адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція Управління, щодо розгляду відповідної категорії справ про адміністративні правопорушення посадовими особами Управління, тому співробітником патрульної поліції м.Краматорська та Словянська, як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову в межах м.Краматорська, а саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Щодо зазначення позивача на те, що він не порушував правил дорожнього руху України, вказує, що після зупинки транспортного засобу поліцейські пояснили позивачу причину зупинки, а саме що під час руху Т.З. не горіли задні габаритні вогні, і що за вище вказане правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ст.121 ч.1 КУпАП. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та розяснення йому прав та обовязків було зафіксовано на камеру поліцейського АН 00020, яка була закріплена на форменому одязі поліцейського, відповідно. Вказує, що інспектор зясував питання відповідно ст.278 КУпАП та п.5 Розділу III Наказу №1395 від 07.11.2015р «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а саме: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол чи постанова та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Також, інспектором було зясовано чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, розгляд справи відбувався у присутності позивача; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ніяких клопотань позивач не заявляв. Вважає, що лейтенант поліції ОСОБА_4 врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до чинного законодавства, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її винуватості, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП та Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р №5-рп/2015. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою серії БР №859329 від 07.09.2017 року поліцейським роти 4 батальйону УПП в м.Краматорську та Слов'янську лейтенанта поліції ОСОБА_4 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та на останнього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 07.09.2017р близько об 21:25 годині, водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, в районі вул.Елеваторна, неподалік будинку №32 в м.Краматорську, в якому були несправні світлові прилади, а саме не горіли задні габаритні вогні, чим порушений п.31.6 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 КУпАП). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 КУпАП). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

У частині першій статті 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина другастатті 33КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення Конституційний Суд констатує, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Судом встановлено, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.122 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.11, 71, 76, 121, 158, 160, 163, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.7, 268, 279, 280, 283, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов?янську про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №859329 від 07.09.2017р., винесену інспектором 4 роти батальйону управління патрульної поліції у м.Краматорську та м.Слов'янську рядовим поліції ОСОБА_4про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: А.М.Лутай