Справа № 805/2249/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голубова Л.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року справа №805/2249/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_3 (за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_4 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі №805/2249/17-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 року №.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 травня 2017 року №.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки при здійсненні перевірки було встановлено порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, пп. а. п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200розділу V Податкового кодексу України від 02.10.2010 року № 2755-VI. Відповідач вважає, що позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання від ТОВ «Промтехника-Донагро», ТОВ «ДОНВУГЛЕРЕСУРСИ», ТОВ ВКФ «ІНТЕРПРОМ», ТОВ «ЕНЕРГОТЕХПРОМ», ТОВ «РИМ ХХІ», ТОВ «ВКП «УКРОПРОМПОСТАЧ».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в деклараціях з ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами: ТОВ «Промтехника-Донагро», ТОВ «ДОНВУГЛЕРЕСУРСИ», ТОВ ВКФ «ІНТЕРПРОМ», ТОВ «ЕНЕРГОТЕХПРОМ», ТОВ «РИМ ХХІ», ТОВ «ВКП «УКРОПРОМПОСТАЧ» за період з травня 2016 по грудень 2016 року, за результатами якої складено акт від 26 квітня 2017 року № 22/28-10-47-09/13498562 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 26 травня 2017 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 1820407,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 910203,50 грн.

Підставою для прийняття спірного рішення послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період: травень, червень, жовтень, листопад та грудень 2016 року в розмірі 1820407,00 грн.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «Промтехника-Донагро» за період: травень, червень, жовтень, листопад та грудень 2016 року, актом перевірки встановлено, що згідно договору від 29 грудня 2015 року № НОМЕР_2 «Промтехника-Донагро» поставило позивачу обладнання та промислову продукцію технічного призначення, виписавши податкові накладні, перелік яких наведено у таблиці. Суми ПДВ по цим податковим накладним віднесено позивачем по податкового кредиту у травні, червні, жовтні, листопаді та грудні 2016 року, які відповідають даним додатку № 5 до податкових декларацій за травень, червень, жовтень, листопад та грудень 2016 року. Розбіжності між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями постачальника відсутні.

Слід зазначити, що працівниками відповідача повністю досліджене виконання спірного договору та описано надані до перевірки видаткові накладні, досліджено оплату з боку позивача та досліджено транспортування спірного товару та навіть факт списання ТМЦ позивачем.

Проте, як зазначено в акті перевірки, згідно ланцюга відпрацювання ТОВ «Промтехника-Донагро» поставлені на адресу позивача ТМЦ, придбані у травні 2016 року у ТОВ «ПРОМОСТАР УКРАЇНА». З податкової інформації вбачається, що вказане підприємство перебуває на обліку в ДПІ у Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Києвській області, основний вид діяльності - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом, дата держреєстрації - 26.02.2016 року, статутний фонд - 100,00 гривень, кількість працюючих працівників - 9 осіб. ТОВ «ПРОМОСТАР Україна» з дати реєстрації не здійснювало оформлення операцій з придбання гідромоторів та гідроопор, оскільки в ЄРПН відсутня реєстрація податкових накладних.

Отже, за податковою інформацією не підтверджене реальності здійснення господарських операцій у спірному періоді, оскільки фактично відбувся «розрив» ланцюга постачання, що свідчить лише про фактичне документальне оформлення операцій з придбання та поставки товарів.

Перевіркою також встановлено лише фактичне документальне оформлення операцій з придбання та поставки товарів контрагента позивача ТОВ «Промтехника-Донагро» з іншими постачальниками: ТОВ «Агро-Холдінг», ТОВ «СЕЛЕЗІЯ», ТОВ БІЛДЕН ХІСТОРІ», ТОВ «ФІНАНСОВИЙ РУБІН», ТОВ «ДІЛОВА СТОЛИЦЯ», ТОВ «ОСОБА_5 ПЛЮС», ТОВ «ГРАНД ЛЕВЕЛ», ТОВ «АВЕНТУРА ТРАСТ», ТОВ «Айрон Макс».

У зв'язку з відсутністю операцій з придбання «Промтехника-Донагро» у своїх постачальників продукції за номенклатурою, відвантаженої по ланцюгу до позивача, їх реалізація є неможливою, на думку фіскального органу. Тобто, реальність вчинення господарських операцій з ТОВ «Промтехника-Донагро» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів.

Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ «Донвуглересурси» за лютий, березень, травень та грудень 2016 року порушень не встановлено.

По взаємовідносинам позивача з ТОВ «ВКФ «Інтерпром» в травні та вересні 2016 року перевіркою встановлено, що згідно договору від 08 липня 2011 року № 199п та додаткових угод до нього ТОВ «ВКФ «Інтерпром» поставило позивачу обладнання та промислову продукцію, виписавши податкові накладні, перелік яких наведено у таблиці. Суми ПДВ по цим податковим накладним віднесено позивачем по податкового кредиту, які відповідають даним додатку № 5 до податкової декларації за травень, червень, вересень 2016 року.

Працівниками відповідача повністю досліджене виконання спірного договору з додатковими угодами та описано надані до перевірки видаткові накладні, досліджено оплату з боку позивача, акти приймання ТМЦ та досліджено транспортування спірного товару.

В ході проведеної перевірки було встановлено, що ТОВ «ВКФ «Інтерпром» зареєстровано у Маріупольській ОДПІ, фактично ж підприємство знаходиться у м. Донецьку. У травні 2016 року ТОВ «ВКФ «Інтерпром» придбало запчастини також у ТОВ «ПРОМОСТАР УКРАЇНА», яке не здійснювало оформлення операцій з придбання запчастин.

У вересні 2016 року ТОВ «ВКФ «Інтерпром» оформило операції з придбання запчастин у ТОВ «АПЕКС-ІНВЕСТ», що також не здійснювало оформлення операцій з придбання цих запчастин.

На думку фіскального органу, вищезазначене може свідчити про відсутність постачання ТМЦ від ТОВ «ВКФ «Інтерпром» на адресу позивача.

Крім того, у акті перевірки описується придбання позивачем ТМЦ від ТОВ «Енерготехпром» згідно договору від 24 травня 2016 року № 1833а у вересні 2016 року. Перевіркою встановлено, що згідно договору від 24 травня 2016 року № 1833п ТОВ «Енерготехпром» поставило позивачу обладнання та промислову продукцію технічного призначення, виписавши податкові накладні, перелік яких наведено у таблиці.

Суми ПДВ по цим податковим накладним віднесено позивачем по податкового кредиту у вересні та жовтні 2016 року, які відповідають даним додатку № 5 до податкових декларацій за вересень, жовтень 2016 року. Розбіжності між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями постачальника відсутні.

Також слід зазначити, що працівниками відповідача повністю досліджене виконання спірного договору та описано надані до перевірки видаткові накладні, досліджено прийомні акти та досліджено транспортування спірного товару та оплату отриманих ТМЦ.

На ТОВ «Енерготехпром» за даними перевірки працює чотири особи, вартість основних засобів складає 0 гривень. Таким чином, на думку фіскального органу ТОВ «Енерготехпром» не мало ні виробничих, ні трудових ресурсів, достатніх для виготовлення поставлених запчастин.

Стосовно взаємовідносин ТОВ «Енертотехпром» з його контрагентами актом перевірки встановлено, що ТОВ «Енертотехпром» в свою чергу придбало запчастини у ТОВ «ГС ГРУПП», ТОВ «Квінт Сістем», які також не мали ні виробничих, ні трудових ресурсів, достатніх для виготовлення поставлених запчастин та комплектуючих, посилаючись на податкову інформацію.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «РИМ-ХХІ» у вересні 2016 року перевіркою встановлено, що згідно договору від 05 листопада 2014 року № 051014/1 ТОВ «РИМ-ХХІ» (підрядник) виконує позивачу (замовнику) ремонт електрообладнання, виписавши податкові накладні, перелік яких наведено у таблиці.

Суми ПДВ по цим податковим накладним віднесено позивачем по податкового кредиту, які відповідають даним додатку № 5 до податкової декларації за вересень 2016 року. Розбіжності між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями постачальника відсутні.

Працівниками відповідача повністю досліджене виконання спірного договору підряду та описано надані до акти приймання-передачі, досліджено оплату з боку позивача та досліджено транспортування ТМЦ, в яких відправником є позивач, а вантажоотримувач - ТОВ «РИМ-ХХІ» та навпаки. Також досліджено калькуляцію вартості ремонту, складеної на підставі актів дефектовки.

Проте, в акті зазначено що ТОВ «РИМ-ХХІ» перебуває на обліку в Токмацькій ОДПІ, має 5 працівників, статутний фонд - 150000,00 гривень, директор є керівником на 8 підприємствах.

Податкова декларація з податку на прибуток за 2016 рік подана без додатку АМ та подано фінансовий звіт за 2016 рік, згідно з яким, вартість основних засобів складає 163,6 тис. грн. З зазначених підстав фіскальний орган дійшов висновку, що у ТОВ «РИМ-ХХІ» відсутні матеріальні та трудові ресурси для надання послуг з ремонту електродвигунів.

Крім того, ТОВ «РИМ-ХХІ» оформило операції з придбання послуг ремонту обладнання у ТОВ «МК ПРОВАНС», ТОВ «ПРАЙМЕРІЗ», ТОВ «БРАЙДЕН», у яких також відсутні ресурси для ведення підприємницької діяльності.

Перевіркою взаємовідносин позивача з ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» у вересні 2016 року встановлено, що публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» оформлено операції з придбання запчастин у постачальника ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» згідно договору від 30 грудня 2014 року № 1443п, у зв'язку з чим вказаний постачальник виписав на адресу позивача податкові накладні, вказані у таблиці.

Суми ПДВ по цим податковим накладним віднесено позивачем по податкового кредиту, які відповідають даним додатку № 5 до податкової декларації за вересень 2016 року. Розбіжності між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями постачальника відсутні.

Відповідачем досліджено видаткові накладні, досліджено транспортування товару та оплата з боку позивача придбаного товару.

Проте, в акті зазначено що ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» перебуває на обліку в ДПІ у Ленінському районі м. Дніпро, має 3 працівників та 2 за цивільно-правовими договорами, статутний фонд - 2000,00 гривень, директор є керівником на 6 підприємствах. Податкова декларація з податку на прибуток за 2016 рік подана без додатку АМ та подано фінансовий звіт за 2016 рік, вартість основних засобів складає 12,2 тис. грн.

В свою чергу, ТОВ ВКП «Укрпромпостач» у вересні 2016 року придбало ТМЦ у ТОВ «Рексус», яке не здійснювало оформлення придбання спірних запчастин.

З зазначених підстав фіскальний орган дійшов висновку, що у ТОВ ВКП «Укрпромпостач» також відсутні матеріальні та трудові ресурси для постачання на адресу позивача ТМЦ.

При цьому, спірним питанням даної справи є наявність у позивача права на формування складу податкового кредиту з ПДВ у випадку нереальних, на думку відповідача угод.

Отже, відповідач фактично не визнав податкові накладні, виписані зазначеними вище постачальниками у період з травня по грудень 2016 року.

Сторонами також не спростовується факт отримання позивачем податкових накладних від ТОВ «Промтехника-Донагро», ТОВ ВКФ «Інтерпром», ТОВ «РИМ ХХІ», ТОВ «Енерготехпром», ТОВ «ВКП «Укрпромпостач», та які було включено до складу податкового кредиту у спірному періоді.

Відповідач фактично виключив зі складу податкового кредиту позивача за травень-грудень 2016 року суми ПДВ з причин нереальності угод, про що прямо зазначив у акті.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно п.п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 цього Кодексу).

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу ( п.198.6 ст.198ПК).

У п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Згідно частини 1 статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобовязаний субєкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності субєкт господарювання має спростувати доводи субєкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (замовник) та ТОВ «РИМ-ХХІ» (підрядник) було укладено договір підряду від 05 листопада 2014 року № 051014/1. Предметом договору підряду є ремонт електрообладнання.

На підтвердження виконання наведеного договору позивачем надано: - бухгалтерською довідкою, актами прийому-передачі виконаних робіт № 26 від 01.09.2016р, № 48 від 01.09.2016р, № 50 від 16.09.2016р, № 29 від 16.09.2016р, № 30 від 28.09.2016р, № 27 від 28.09.2016р, № 49 від 09.09.2016р, № 51 від 28.09.2016р; - ТТН № 310816/1 від 01.09.2016р., 160916/1 від 16.09.2016р., 280916/1 від 28.09.2016р, 280916/1 від 28.09.2016р; - платіжними дорученнями № 49358 від 01.09.2016р, 49418 від 02.09.2016р, 49578 від 05.09.2016р, 49648 від 06.09.2016р, 49745 від 07.09.2016р, 49835 від 08.09.2016р, 49951 від 09.09.2016р, 50014 від 12.09.2016р, 50096 від 13.09.2016р, 50155 від 14.09.2016р, 50204 від 15.09.2016р, 50290 від 16.09.2016р, 50360 від 19.09.2016р, 50429 від 20.09.2016р, 50495 від 21.09.2016р, 50542 від 22.09.2016р, 50610 від 23.09.2016р, 50699 від 26.09.2016р, 50847 від 27.09.2016р, 51041 від 29.09.2016р, 51157 від 30.09.2016р; - податковими накладними від 01.09.2016р №1, 16.09.2016р №8, 28.09.2016р №10, 28.09.2016р №11.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «ЕНЕРГОТЕХПРОМ» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу обладнання та продукції виробничо-технічного призначення від 24 травня 2016 року № 1833п.

Виконання вказаного договору підтверджено наступними документами: -Бухгалтерською довідкою, видатковими накладними № 107 від 05.08.2016р, № 108 від 07.08.2016р, № 112 від 16.08.2016р, № 113 від 21.08.2016р, № 114 від 21.08.2016р, № 115 від 22.08.2016р, № 116 від 22.08.2016р, № 120-124 від 29.08.2016р, № 125 від 30.08.2016р, № 126 від 30.08.2016р; -ТТН №107 від 05.09.2016р, 108 від 07.09.2016р, 112 від 16.09.2016р, 114 від 21.09.2016р, 115 від 22.09.2016р, 120 від 29.09.2016р, 125 від 30.09.2016р; -податковими накладними від 02.09.2016р №108, 05.09.2016р №109, 06.09.2016р №110, 06.09.2016р №111, 15.09.2016р №113, 16.09.2016р №114, 16.09.2016р №115, 16.09.2016 р№116, 16.09.2016р №117, 28.09.2016р №121, 29.09.2016р №122, 30.09.2016р №123; -платіжними дорученнями № 50338 від 16.09.2016р, 49457 від 02.09.2016р, 49692 від 06.09.2016р, 50240 від 15.09.2016р, 50334 від 16.09.2016р, 51004 від 28.09.2016р, 51053 від 29.09.2016р, 51171 від 30.09.2016р.

Позивачем з ТОВ ВКФ «Інтерпром» було укладено договір купівлі-продажу від 08 липня 2011 року № 199п та від 24 травня 2016 року за № 1834п на придбання товару - обладнання та продукції виробничо-технічного призначення.

Виконання вказаного договору підтверджено наступними документами: бухгалтерськими довідками, накладними № 20/05-16 від 16.05.2016р, № 21/05-16 від 16.05.2016р, № 22/05-16 від 16.05.2016р, № 23/05-16 від 16.05.2016р, № 24/05-16 від 16.05.2016р, № 25/05-16 від 16.05.2016р, № 38/09-16 від 12.08.2016р, № 39/09-16 від 27.09.2016р, № 40/09-16 від 27.09.2016р, № 41/09 від 27.09.2016р; -ТТН № 20/05-16 від 16.05.2016р, 21/05-16 від 16.05.2016р, 22/05-16 від 16.05.2016р, 23/05-16 від 16.05.2016р, 24/05-16 від 16.05.2016р, 25/05-16 від 16.05.2016р, ТТН № 38/09-16 від 12.09.2016р, 39/09-16 від 27.09.2016р, 40/09-16 від 27.09.2016р, 41/09-16 від 27.09.2016р; -податковими накладними від 10.05.2016р №2, 16.05.2016р №8, 16.05.2016р №7, 16.05.2016р №6, 16.05.2016р №5, 16.05.2016р №4, 16.05.2016р №9, 22.09.2016р №1, 22.09.2016р, №2, 27.09.2016р №3; -платіжними дорученнями № 42747 від 10.05.2016р, 42748 від 10.05.2016р, 43091 від 17.05.2016р, 43105 від 17.05.2016р, 43351 від 20.05.2016р, 43350 від 20.05.2016р, 43471 від 24.05.2016р, 43514 від 24.05.2016р, 50582 від 22.09.2016р, 5559 від 22.09.2016р., 50579 від 22.09.2016р.

Також, між позивачем та ТОВ «Промтехника-Донагро» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу обладнання та продукції виробничо-технічного призначення від 29 грудня 2015 року № 1738п.

Виконання вказаного договору підтверджено наступними документами:-бухгалтерськими довідками, накладними № 1 від 17.05.2016р, № 5 від 25.03.2016р, № 7 від 15.04.2016р, № 2 від 18.05.2016р, № 3 від 19.05.2016р, № 4 від 18.05.2016р, № 4 від 22.07.2016р, № 5 від 22.07.2016р, № 7 від 29.07.2016р, № 8 від 29.07.2016р, № 2 від 14.09.2016р, № 3 від 14.09.2016р, № 4 від 16.09.2016р, № 6 від 27.09.2016р, № 7 від 27.09.2016р, № 8 від 27.09.2016р, № 6 від 18.11.2016р, № 7 від 18.11.2016р, № 8 від 18.11.2016р; - актом приймання-передачі № 23/09 від 23.09.2016р; - ТТН № 3 від 25.03.2016р, 7 від 15.04.2016р, 2 від 19.05.2016р, 1 від 22.07.2016р, 5 від 29.07.2016р, 1 від 14.09.2016р, ТТН № 2 від 16.09.2016р, 4 від 27.09.2016р, 7 від 18.11.2016р; податковими накладними від 17.05.2016р №1 та коригування від 31.05.2016р, 18.05.2016р №2, 18.05.2016 №9, 24.05.2016 №10, 25.05.2016 №12, 26.05.2016 №13, 29.07.2016р №8 та коригування від 26.09.2016р, 05.08.2016р №1 та коригування від 26.09.2016р, 14.09.2016р №2, 16.09.2016р №5 та коригування від 27.09.2016р, 16.09.2016р №6, 23.09.2016р №7, 27.09.2016р №8, 27.09.2016р №10, 18.11.2016р; - платіжними дорученнями № 50885 від 27.09.2016р, 50737 від 26.09.2016р, 50389 від 19.09.2016р, 50337 від 16.09.2016р, 47729 від 05.09.2016р, 46291 від 11.07.2016р, 45994 від 05.07.2016р, 43594 від 25.05.2016р, 43521 від 25.05.2016р., 43518 від 24.05.2016р, 43487 від 24.05.2016р, 43139 від 18.05.2016р, 43093 від 17.05.2016р.

Між позивачем та ТОВ «ВКП «Укрпромпостач» було укладено договори купівлі-продажу обладнання та продукції виробничо-технічного призначення від 30 грудня 2014 року № 1445п та від 21 квітня 2016 року.

Виконання вказаного договору підтверджено наступними документами:- бухгалтерською довідкою, накладною № РН-0000056 від 29.09.2016р; - ТТН № 57 від 29.09.16р; - податковими накладними від 19.09.2016р №6, 26.09.2016р №8, 27.09.2016р №9, 28.09.2016р №10, 29.09.2016р №11, 30.09.2016р №12; - платіжними дорученнями № 51050 від 29.09.2016р, 51051 від 29.09.2016р, 51168 від 30.09.2016р, 50392 від 19.09.2016р, 50733 від 26.09.2016р, 50735 від 26.09.2016р, 50890 від 27.09.2016р, 50999 від 28.09.2016р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наданими позивачем первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується факт того, що спірні правочини набули реального настання тих правових наслідків, на настання яких були спрямовані.

Відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження фіктивності спірних господарських операцій.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем порушення позивачем вимог п.198.1 п.198.3 п.198.6 ст.198; п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а тому судом першої інстанції правомірно скасовано спірне податкове повідомлення-рішення.

Частиною 2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обовязків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що наданими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується реальність здійснення позивачем спірних господарських операцій. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження свого твердження щодо фіктивності спірних господарських операцій, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі №805/2249/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі №805/2249/17-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 13 грудня 2017 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 14 грудня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_2