Справа № 524/126/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 р.Справа № 524/126/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.10.2017р. по справі № 524/126/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чирви Євгенія Валерійовича третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2017 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову від 04.01.2017 серії АР № 178289, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач, не погодившись із постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31.10.2017р., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Разом з цим просив розглянути справу без участі його представника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що будь-яких доказів наявності у позивача полісу на момент перевірки відповідачем документів позивача, а також доказів того, що позивач мав його при собі під час прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, останнім не надано. Вказує, що наявна в матеріалах справи копія полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не може бути прийнята судом до уваги в якості доказу правомірності вчинених дій позивачем, оскільки вказаний поліс не був наданий під час складання постанови про адміністративне правопорушення від 04.01.2017 року. Крім того, нагрудною камерою, яка працювала під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зафіксовано пояснення позивача щодо відсутності у нього при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу не подав.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно з постановою від 04.01.2017 серії АР № 178289, 04.01.2017 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «АЗЛК 2141» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Занасипський шлях та вул. Ярмаркова в м. Кременчуці, при зміні напрямку руху не подав світловий покажчик повороту, та не пред'явив поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, був зупинений відповідачем та притягнутий до відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП України.

Не погодившись з постановою по справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення, позивач оскаржив постанову відповідача в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, в порушення ст. 72 КАС України, не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки сам факт правопорушення (не подання покажчика повороту) належними та допустимими доказами не підтверджено. За таких обставин у відповідача не було законних підстав для вимоги пред'явлення полісу обов'язкового страхування

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.122 , ч.1 ст.126 КУпАП.

Стосовно суті виявлених відповідачем порушень Правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою від 04.01.2017 серії АР № 178289 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.126 КУпАП у зв'язку з тим, що при зміні напрямку руху ОСОБА_1 не подав світловий покажчик повороту, та не пред'явив поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних відносин), встановлено, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення позивачем п. 9.2 Правил дорожнього руху. В складеній відповідачем постанові від 04.01.2017 серії АР № 178289 не наведено обставин про скоєння позивачем певного адміністративного правопорушення, не зазначено фактичного напрямку руху, його зміни, що зумовлювало б необхідність подавати сигнал світловим покажчиком повороту.

Крім того, під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, справу було розглянуто без дослідження доказів вказаного порушення, та позивачу не було роз'яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до пп. «а» п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Посилаючись на ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», яка встановлює випадки, коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також той факт, що у відповідача не було законних підстав для зупинки автомобіля позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача і підстав вимагати у позивача пред'явлення для перевірки відповідних документів.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах справи наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.12.2016 серії АК № 2262384, строком дії з 00:00 23.12.2016 по 22.12.2017, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.01.2017 серія АР № 178289, вбачається, що відповідачем не розкрита об'єктивна сторона визначених ним правопорушень.

Докази на підтвердження викладених в постанові 04.01.2017 серія АР № 178289 обставин відповідачем до вказаної постанови не додані.

Таким чином, відповідачем не доведено належними доказами здійснення 04.01.2017 позивачем порушення п.п.2.4, 9.2 Правил дорожнього руху.

Також відповідні докази відсутні і в матеріалах даної справи, не надані в ході вирішення спору у суді, як того вимагає ст. 71 КАС України.

Доводи апеляційної скарги з викладених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 178289 від 04.01.2017, складеної інспектором роти № 1 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чирви Є.В. відносно позивача.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи вірно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обгрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.10.2017р. по справі № 524/126/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2017 р.