Справа № 814/1836/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

05 грудня 2017 року Справа № 814/1836/17

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача Кравченко С.В., Божко В.А., пр. відповідача Скоморовської Г.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДепартаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, вул. Дружби Народів, 23, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002
доПівденного офісу Держаудитслужби, вул. Спаська, 42-а, м. Миколаїв, 54001
провизнання протиправним та скасування п.1,4 листа-вимоги від 25.04.2017р. №15-14-15-18/1791,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 4 вимоги від 25.04.2017 року № 15-14-15-18/1791 про усунення порушень, виявлених при проведенні ревізії від 22.03.2017.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що в період, який відповідачем перевірявся з 01.01.2015 по 01.09.2016 року позивачем не було допущення порушень чинного законодавства, тому вимогу необхідно скасувати, як протиправну.

Відповідач проти позову заперечував, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вимога не порушує права позивача.

У судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Згідно з п. 2.5.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Південного офісу Держаудитслужби на ІV квартал 2016 року посадовими особами відповідача проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2014 року по 31.12.2016 року.

Актом ревізії від 22.03.2017 року № 15-14-11/26 встановлені порушення законодавства, які в ході перевірки не усунуті.

З метою коригування роботи та приведення її у відповідність з вимогами чинного законодавства відповідач прийняв вимогу про усунення порушень № 15-14-15-18/1791 від 25.04.2017 року, а саме: вичерпну інформацію про усунення порушень та вжиті заходи, якими допущені порушення разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати управлінню Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області до 24 травня 2017 року.

Південний офіс Держаудитслужби вимагав - усунути виявлені порушення законодавства в установленому законом порядку.

В судовому засіданні представник позивача пояснила суду, що ревізією видатків на капітальне будівництво, реконструкцію, ремонт та технічне переоснащення встановлено проведення в порушення вимог п.6.4.4.1 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, п.п.2.1. та 2.2 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24.05.1995 року № 88 на підставі актів прийняття виконаних робіт зайвих витрат на оплату робіт з технічного переоснащення інженерних вводів з встановленням приладів обліку теплової енергії, гарячого та холодного водопостачання на загальну суму 482,2 тис. гривень. Проведеним обстеженням фактично виконаних робіт не підтверджено наявність відповідного устаткування (ультрафіолетових знезаражувачів води). Ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті надбавки за високі досягнення в праці встановлено, що в порушення п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» при відсутності відповідного розпорядження органу вищого рівня встановлена та виплачена надбавка за високі досягнення за січень - березень 2016 року заступнику начальника управління ОСОБА_4, що призвело до незаконних витрат бюджетних коштів на суму 4,25 тис. гривень.

Таким чином, позивач просить скасувати вимогу про усунення порушень, хоча по суті оскаржують висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято вимогу.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 року, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме:

вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог;

звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів;

застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства;

передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь;

Таким чином, відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету, та, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

Збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи, яким є позивач у справі, про скасування вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 15.04.2014 року, 13.05.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбачених пунктом 1,2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача. Позивач всупереч ст. 71 КАС України не довів суду які його права порушує оскаржувана вимога.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 08.12.2017р.