Справа № 802/1283/17-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1283/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

11 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Довбенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

22 листопада 2017 року на адресу суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу (вх.16655/17) від позивача.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала та просила скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивач та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.11.2015 ОСОБА_2 призначено на посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Вінницькій області.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 10.07.2017 № 1166 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 (а.с. 34).

Наказом ГУНП у Вінницькій області № 1058 від 13.07.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності лейтенанта поліції ОСОБА_2 за порушення службової та транспортної дисципліни", за порушення службової дисципліни, присяги поліцейського, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, що призвело до вчинку, який несумісний з подальшим проходженням служби в поліції, а саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, позивача - звільнено зі служби в поліції (а.с. 31).

На виконання наказу № 1058 від 13.07.2017 видано наказ ГУ НП у Вінницькій області № 126 о/с від 13.07.2017, яким позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (а.с. 51).

Позивач, вважаючи, що його протиправно звільнено зі служби в поліції, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов та виходячи за межі позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що службове розслідування проведено в короткий термін, без з'ясування всіх обставин справи дисциплінарного проступку та без врахування рішення суду, яким встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак позивача звільнено зі служби в поліції без законних на те підстав.

Колегія суддів погоджується з даною позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до вимог ст. 1 цього Закону Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ст. 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч. 3 ст. 11 Закону №580-VIII).

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Розділом XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

28 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23.12.2015 №901-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", згідно з яким до набрання чинності Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ", поширюється на поліцейських.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Статуту).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст. 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З огляду на наведене, професійний обов'язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно-правовими актами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов'язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ (ст. 12 Статуту).

Відповідно до ст. 14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно з п. 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 № 230 (далі - Інструкція № 230) підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Положеннями пп. 2.2.5 п. 2.2 Інструкції № 230 визначено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

За приписами п. 5.4 Інструкції № 230 якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Оцінюючи доводи апелянта стосовно наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у зв'язку із порушенням службової дисципліни, колегія суддів враховує наступні обставини справи.

Апелянт посилається на те, що в ході службового розслідування було встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема 08.07.2017, приблизно о 05:20 год., командиром роти № 4 батальйону УПП у м. Вінниці ДПП НП України майором поліції ОСОБА_5 спільно з інспектором роги № 4 батальйону УПП у м. Вінниці ДПП НП України лейтенантом поліції ОСОБА_6, в складі екіпажу "Бастіон-0151" здійснювалось піше патрулювання дворової території по просп. Космонавтів. Під час патрулювання в дворі будинку № 69, поліцейськими було помічено автомобіль марки "Шкода Октавія" д.н.з. НОМЕР_1, який рухався по території двору та здійснив наїзд на бордюр. Після зупинки вказаного автомобіля поліцейські підійшли до водія, яким виявився слідчий відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 та поцікавились чи не бачив він підозрілих осіб, так як на території міста почастішали крадіжки з автомобілів в нічний час. В ході спілкування патрульними було виявлено, що ОСОБА_2 перебуває за кермом з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та невиразна мова. У зв'язку з цим на місце події було викликано екіпаж патрульної поліції "Бастіон-1020" та лейтенанту поліції ОСОБА_2, у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452, було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп'яніння. На таку пропозицію поліцейських, ОСОБА_2 погодився, після чого його було доставлено до комунального закладу «Вінницький обласний наркологічний диспансер "Соціотерапія".

За результатами медичного огляду у ОСОБА_2 виявлено алкогольне сп'яніння, про що свідчить висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 08.07.2017 (за результатами алкотесту № 6820 вміст алкоголю в організмі складав 1,20 %о) (а.с. 39).

У зв'язку з чим відносно позивача відповідно до вимог ст. 254 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, було складено прокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії БР №202630 (а.с. 36).

На переконання апелянта порушення службової дисципліни зі сторони лейтенанта поліції ОСОБА_2 підтверджується матеріалами службового розслідування, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (серії БР № 202630), передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.07.2017 № 1703, поясненнями поліцейських ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Колегія суддів зауважує, що за приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пояснення поліцейських ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також відеозаписи з нагрудних камер поліцейських в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами саме у справі про адміністративне правопорушення.

Між тим, в судовому засіданні представник апелянта неодноразового наголошувала на тому, що позивача притягнуто до відповідальності саме за порушення службової дисципліни, що проявилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а не за вчинення адміністративного правопорушення.

З даного приводу суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що лише судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення можливо встановити вину особи у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки таке рішення приймається із повним з'ясуванням усіх обставин адміністративного правопорушення та дотриманням прав та законних інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Водночас, в ході службового розслідування по вказаному факту ОСОБА_2 повідомив, що 08.07.2017 підійшов до свого автомобіля "Шкода Октавія" д.н.з. НОМЕР_1 та, відчинивши його, сів на водійське сидіння для того, щоб взяти ключі від квартири та зарядний пристрій до телефону. В цей час до нього підійшли патрульні та попросили у ОСОБА_2 документи на автомобіль та запитали чи вживав він алкогольні напої. На запитання поліцейських ОСОБА_2 відповів, що вживав алкогольні напої, однак транспортним засобом не керував. Лейтенант поліції ОСОБА_2 у своїх пояснення вказав, що він не керував транспортним засобом, а лише сидів на водійському сидінні.

Крім того, в суді першої інстанції були оглянуті надані відповідачем відеоматеріали, які не підтверджують факт керування позивачем 08.07.2017 автомобілем марки "Шкода Октавія" д.н.з. НОМЕР_1, а лише свідчать про знаходження ОСОБА_2 у автомобілі.

В матеріалах справи міститься постанова Вінницького міського суду від 30.07.2017 по справі № 127/14913/17, яка набрала законної сили, відповідно до якої адміністративну справу відносно ОСОБА_2 закрито, в зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 60).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 проведено у надзвичайно короткий термін, що вказує лише на поверхневе та формальне дослідження обставин щодо імовірного вчинення позивачем дисциплінарного проступку, враховуючи, що наказом ГУНП у Вінницькій області від 10.07.2017 № 1166 було призначено службове розслідування, а його результати вже оформлені висновком від 13.07.2017.

Судом також враховано те, що наказом ГУНП у Вінницькій області від 03.07.2017, відповідно до ст. 93 Закону України "Про національну поліцію", лейтенанту поліції ОСОБА_2 надана частина чергової відпустки за 2016 рік, з 03 липня 2017 року по 16 липня 2017 року (а.с. 5). Тобто, станом на 08.07.2017 позивач перебував у черговій відпустці, в той час як на думку колегії суддів, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 69, 70 КАС України, які б вказували на порушення позивачем службової дисципліни під час перебування у відпустці.

Відповідно до службової характеристики лейтенанта поліції ОСОБА_2, затвердженої т.в.о. начальника СУ ГУНП у Вінницькій області 12.07.2017, за час служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України, позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувався (а.с. 45).

Разом з цим, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Тобто, приймаючи висновок службового розслідування та оскаржувані накази про звільнення позивача зі служби в поліції відповідачем не було взято до уваги відсутність дисциплінарних стягнень у лейтенанта поліції ОСОБА_2 за час служби в органах внутрішніх справи та Національної поліції України, а також те, що станом на момент події 08.07.2017, ОСОБА_2 перебував у відпустці, поза службою та не при виконанні службових обов'язків.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем прийнято рішення стосовно притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, що проявилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, за відсутності належним чином підтвердженого факту керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а відтак наказ № 1058 від 13.07.2017 правомірно скасовано судом першої інстанції.

Зважаючи на те, що звільнення позивача у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення відбулось без законних на те підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку щодо необхідності виходу за межі позовних вимог та наявності підстав для скасування також наказу № 126 о/с від 13.07.2017, з метою належного захисту прав ОСОБА_2

Оскільки вимоги про поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, а оскаржуваним судовим рішення встановлено протиправність звільнення позивача зі служби в поліції та відповідні висновки суду не спростовані відповідачем в ході апеляційного перегляду справи, то, на переконання судової колегії, судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги і в цій частині.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, прийшовши до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного судового рішення та порушення норм матеріального та процесуального права при його винесенні є безпідставними та такими, що не підтверджуються належними доказами та матеріалами справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 грудня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.