Справа № 295/9975/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" грудня 2017 р. Справа № 295/9975/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "06" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком, зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати стаж роботи за сумісництвом, як роботу, що передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги ОСОБА_3 у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком.

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_3 стаж роботи за сумісництвом, як роботу, що передбачена у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У серпні 2017 року звернулася до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком та про призначення грошової допомоги у розмірі 10 мінімальних пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом № 11353/04 від 29.08.2017 року відповідач повідомив, що позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги, передбаченої у разі призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з тим, що її страховий стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», становить 28 років 9 місяців 6 днів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що працюючи за сумісництвом з заробітної плати позивача робили відрахування до пенсійного фонду та така заробітна плата враховувалася при обчисленні середнього заробітку, тому стаж роботи має зараховуватися до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Колегія суддів, не погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Згідно з п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 ( 909-93-п ) "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років"

Згідно з розділом 2 "Охорона здоров'я" названого Переліку, право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров'я, які працюють на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад). При цьому, згідно із приміткою 2 Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011 року.

Порядком передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «є» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Вказаним Переліком передбачені, зокрема, посади лікарів та середнього медичного персоналу в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно- поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Згідно Наказу обласного дитячого протитуберкульозного санаторію «Лісовий берег» Житомирської обласної ради № 3-о від 16.01.2013 року, головному лікарю ОСОБА_3 дозволено працювати на 0,5 ставки лікаря-педіатра вищої категорії загально-санаторного персоналу за сумісництвом з 16.01.2013 року по 31.12.2013 року, наказом № 2-о від 15.01.2014 року, головному лікарю ОСОБА_3 дозволено працювати на 0,5 ставки лікаря-педіатра вищої категорії загально-санаторного персоналу за сумісництвом з 15.01.2014 року по 31.12.2014 року, наказом № 1-о від 02.01.2015 року, в.о.головного лікаря ОСОБА_3 дозволено працювати на 0,5 ставки лікаря-педіатра вищої категорії загально-санаторного персоналу за сумісництвом з 02.01.2015 року по 31.12.2015 року, наказом № 2-о від 14.01.2016 року, головному лікарю ОСОБА_3 дозволено працювати на 0,5 ставки лікаря-педіатра вищої категорії загально-санаторного персоналу за сумісництвом з 14.01.2016 року по 31.12.2016 року (а.с. 42-45).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основною умовою призначення пенсії за вислугу років та оплату грошової допомоги є те, що зайнятість на зазначених у Переліку посадах має бути за основним місцем роботи, а не за сумісництвом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що пенсія за вислугу років є соціальною гарантією, яка надається державою окремим спеціалістам, і полягає у матеріальній компенсації, пов'язаній із залишенням роботи, яка призводить до втрати професійної працездатності або придатності, та можливістю влаштуватись на іншу (більш безпечну) роботу або залишатись непрацюючим. Отже особи, які працюють за сумісництвом, не користуються певними можливостями для зарахуванням періоду роботи за сумісництвом до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 16.02.2016 року справа №21-5714а15.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Страховий стаж за роботу по сумісництву на посаді, яка і входить до Переліку посад, що ним передбачені, не дає право на пенсію за вислугу років. Відтак, з урахуванням відомостей щодо стажу роботи позивача у останнього недостатньо спеціального стажу для виплати вищезазначеної грошової допомоги.

Вищевказаного суд першої інстанції не врахував, а тому дійшов до помилкового висновку про задоволення позову.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки постанова суду першої інстанції не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з постановлянням нового рішення, про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "06" жовтня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський