Справа № 804/4904/17
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2017 рокусправа № 804/4904/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року у справі № 804/4904/17 за позовом Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі позивач) звернулося суду з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просило:

- визнати дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області неправомірними;

- скасувати повідомлення заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 14.07.2017 року про повернення без прийняття до виконання вимоги від 10.05.2017 року № Ю-204-У, виданої Кам'янським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про стягнення з Приватного підприємства Алькор-2001 недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 169,48 грн.;

- зобовязати Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрити виконавче провадження за вимогою від 10.05.2017 року № Ю-204-У, виданою Кам'янським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про стягнення з Приватного підприємства Алькор-2001 недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 169,48 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року адміністративний позов Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та скасування рішення задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано повідомлення заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 14.07.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яким було повернуто вимогу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 10.05.2017 року № Ю-204-У.

Зобовязано Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з урахуванням висновків суду у цій справі, вирішити питання про прийняття виконавчого документу - вимоги Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 10.05.2017 року № Ю-204-У, у порядку та у спосіб, що передбачений Законом України Про виконавче провадження.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що вимога пенсійного органу була складена із невірним зазначенням строку предявлення виконавчого документу до виконання всупереч приписам Закону України «Про виконавче провадження».

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Кам'янським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області складено вимогу № Ю-204-У від 10.05.2017 року про стягнення з ПП Алькор - 2001 суми недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 169,48 грн., яка 14.07.2017 року за вх. № 3914 надійшла до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусове виконання.

14 липня 2017 року заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з підстав того, що управлінням зазначено невірний термін (строк) предявлення виконавчого документу до виконання (протягом одного року замість трьох місяців).

Визнання протиправними дій державного виконавця, скасування вказаного повідомлення про повернення виконавчого документа та зобовязання відкрити виконавче провадження і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи частково вимоги адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що такої підстави для повернення виконавчого документа без виконання, як невірно зазначений у виконавчому документів термін (строк) предявлення виконавчого документу до виконання (протягом одного року) Законом № 1404-VIII не передбачено, а тому посилання відповідача як на підставу повернення виконавчого документа без виконання на те, що позивачем невірно зазначений в п. 3 вимоги строк предявлення її до виконання, є безпідставними. При цьому вимога про стягнення недоїмки № Ю-204-У була складена 10.05.2017 року на направлена відповідачу до виконання 14.07.2017 року, тобто в межах строку, встановленого ч.1 ст. 12 Закону № 1404-VIII.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в частині задоволених позовних вимог, а тому в частині відмови в задоволенні позову, у відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України, колегією суддів не перевіряється.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII (надалі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Пунктом 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі Інструкція 19.12.2003 № 21-1), визначено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Статтею 4 Закону № 1404-VIII встановлено вимоги до виконавчого документа.

Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Разом з тим, вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи) (пункт 8.3 Інструкції 19.12.2003 № 21-1).

Як вбачається з Додатку 9 Інструкції № 21-1, у разі несплати суми недоїмки, зазначеної в пункті 1 вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку протягом року з дати, зазначеної в пункті 4 вимоги.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у позивача не було підстав зазначати будь-які інші терміни, ніж передбачено формою вимоги (Додаток 9).

В силу частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З аналізу викладеної правової норми вбачається, що такої підстави для повернення виконавчого документа без виконання, як невірно зазначений у виконавчому документів термін (строк) предявлення виконавчого документу до виконання (протягом одного року) Законом № 1404-VIII не передбачено, а тому посилання відповідача як на підставу повернення виконавчого документа без виконання на те, що позивачем невірно зазначений в п. 3 вимоги строк предявлення її до виконання, є безпідставними та необґрунтованими, як вірно було встановлено судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів апеляційного суду також погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що що вимога № Ю-204-У про стягнення з ПП Алькор - 2001 суми недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 169,48 грн. була складена позивачем 10.05.2017 року та була направлена до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14.07.2017 року, тобто у строк, встановлений частиною 1 статті 12 Закону № 1404-VIII.

Отже, спірне повідомлення від 14.07.2017 року про повернення без прийняття до виконання вимоги № Ю-204-У від 10.05.2017 року, що винесене заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року у справі № 804/4904/17 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко