Справа № 817/2358/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля Д.П.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА
іменем України
"11" грудня 2017 р. Справа № 817/2358/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Шевчук С.М.
суддів: Мацького Є.М.
Шидловського В.Б.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" вересня 2017 р. у справі за позовом ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови ,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.09.2017року у задоволенні позову ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови № 000119 від 29.11.2016 - відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" підставою для проведення позапланової перевірки є: обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Однак, звернення ОСОБА_1 04.10.2016 року на гарячу лінію "про порушення законних інтересів ОСОБА_2 " - є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відсутні будь-які відомості на можливість представництва вказаною громадянкою інтересів ОСОБА_1 . Крім того, громадянин ОСОБА_2 не має права претендувати на соціальні виплати, передбачені ст.119 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП), оскільки мобілізації не існувало, особливий період не діяв, він був призваний на строкову військову службу, а не за контрактом. Таким чином, постанова про накладення штрафу № 000119 від 29.11.2016 року на ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" - є безпідставною та такою, що порушує права та інтереси позивача.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для здійснення позапланової перевірки позивача було погодження Державної служби України з питань праці від 11.10.2016 року №10199/4.1/4.2-ДП-16 та звернення на урядову гарячу лінію ОСОБА_1 від 04.10.2016 року(а.с.45, 48).
Управлінням Держпраці у Рівненській області за наслідками позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка була проведена у відповідності до наказу від 31.10.2016 року №652 (а.с.43) та направленням від 31.10.2016 року №759-н/01-26 (а.с.42), складено акт від 10.11.2016 року №42А/04-10 (а.с.46-47).
В ході перевірки виявлено порушення строків виплати заробітної плати, в частині порушення термінів виплати компенсації середньої заробітної плати за працівником підприємства ОСОБА_2 , призваними на строкову військову службу.
На підставі висновків обумовленого акту перевірки, за порушення вимог ч. 1, 2 ст. 115 КзпП та ст.24 Закону України "Про оплату праці", заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області винесено постанову № 000119 від 29.11.2016 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 4350грн.
Про місце та час розгляду справи щодо виявлених порушень, позивач був повідомлений в установленому порядку, підтвердженням чого є повідомленням про розгляд справи про накладення штрафу від 16.11.2016 року №14-14/3088(а.с.105).
Не погодившись з обумовленою постановою позивач звернувся до суду з вимогою щодо її скасування.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що відповідач мав правові підстави для проведення обумовленої перевірки та винесення оскаржуваної постанови.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегією суддів враховано, що Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 05.04.2007 року № 877) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Так, дійсно відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України від 05.04.2007 року № 877 підставами для здійснення позапланових заходів є обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.
Однак, відповідно до абз.2 ст.2 Закону України від 05.04.2007 року № 877, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.
Таким чином, посилання ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" на норми ч. 1 ст. 6 Закону України від 05.04.2007 року № 877, як підставу для скасування спірної постанови є безпідставними, оскільки в силу вимог абз. 2 ст.2 цього Закону, його дія не поширюється на порядок проведення перевірок у сфері державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.
Натомість, процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV, та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059 „Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб`єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386 визначена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 року за № 1291/21603(далі Порядок №390).
Відповідно до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 року за № 1291/21603 (далі Порядок №390) посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов`язків мають повноваження державного інспектора з питань праці мають право проведення перевірок .
Відповідно до п.3 Порядку №390, інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Пунктом п.3 Порядку №390 передбачено, що позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.
Для проведення зазначеної перевірки позивача Державна служба України з питань праці листом від 11.10.2016 року №10199/4.1/4.2-ДП-16 надала згоду на її проведення.
Водночас, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не містить приписів про звільнення від відповідальності осіб за порушення законодавства про працю у випадку виявлення недоліків при проведенні перевірки. Адже акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, що породжує (змінює, припиняє) правові наслідки для суб`єктів господарювання. Акт перевірки за своєю суттю є лише відомістю ревізорів з приводу виявлених обставин. При цьому, суб`єкт господарювання не позбавлений права спростувати викладені у акті відомості. Відтак, формальні недоліки не можуть бути підставою для звільнення особи від відповідальності у випадку беззаперечного встановлення обставин щодо порушення приписів законодавства про працю за порушення якого встановлена відповідальність.
Стосовно ж доводів апеляційної скарги з приводу відсутності порушень законодавства про працю, то колегією суддів встановлено, що згідно наказу позивача від 25.05.2016року №44-к ОСОБА_2 увільнено з роботи за п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з призовом на строкову військову службу з 30.05.2016року призваний на строкову військову службу (підстава повістка).
За даними військової частини Т-0500 від 17.06.2016року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі з 08.06.2016року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.
Відповідно до ч.3 ст.119 КзпП України, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Частиною 2 ст.39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".
Відтак, з обумовлених положень законодавства слідує, що за громадянами України, призваними на строкову військову службу зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві незалежно від підпорядкування та форми власності, виплата якого здійснюється у строки встановлені ч.1, ч.2 ст.115 КзпП України.
Водночас, матеріали справи містять відомості (а.с.40) щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_2 призваному на строкову військову службу з 08.06.2016 року за період: червень 14 днів 1281,42грн., липень 22 дні 2013,66грн., серпень 22 дня 2013,66грн., вересень 22 дня 2013,66грн., всього 7322,40грн. - нарахована середня заробітна плата.
Проте, на момент перевірки, обумовлену заробітну плату не виплачено.
За таких обставин зібраними у справі доказами та обумовленими положеннями законодавства підтверджуються обставини щодо порушення позивачем вимог ч. 1, 2 ст. 115 КзпП та ст.24 Закону України "Про оплату праці".
Відповідно до ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ДП СЛАП "Рокитнівський держспецлісгосп" залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" вересня 2017 р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський