Справа № 819/1074/17
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 819/1074/17
13 грудня 2017 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської обласної ради про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
06 вересня 2017 року Тернопільським окружним адміністративним судом винесено постанову, якою позов задоволено частково, а саме зобов'язано постійну комісію Тернопільської обласної ради з питань регламенту, депутатської діяльності, запобігання та протидії корупції, законності та здійснення демократичного цивільного контролю над Воєнною організацією і правоохоронними органами держави повторно розглянути пропозицію Громадської організації "ОСОБА_2 Українців Тернопільщини - жертв злочинно - корупційних вияві та дискримінації з боку органів законодавчої, виконавчої, судової влади, органів прокуратури та органів місцевого самоврядування" № 54 від 10 березня 2017 року.
02 листопада 2017 року Львівським апеляційним адміністративним судом залишено без змін постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року.
06 листопада 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат. Дана заява вмотивована тим, що позивачем понесено витрати за проїзд до Львівського апеляційного адміністративного суду, а також ОСОБА_1 хоче отримати компенсацію за відрив від звичайних занять.
Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та слухання справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до частини третьої ст. 168 КАС України суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.
Суд, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що заяву про стягнення судових витрат слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно з частиною 1 статті 91 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Частина друга цієї статті передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З аналізу вказаних норм випливає, що компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку. Тому, для компенсації втраченого заробітку суду слід надати докази, які підтверджують середньомісячний заробіток сторони.
Якщо сторона, на користь якої постановлено рішення не працює і не має самостійного доходу, вона має право одержати компенсацію за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.
Отже, оскільки ОСОБА_1 є безробітним, то йому повинна бути відшкодована за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської обласної ради компенсація за відрив від звичайних занять із застосуванням розрахунку цієї компенсації пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати, яка і прирівнюється до середньомісячного заробітку.
Проаналізувавши, ч.1 ст. 50 Кодексу законів про працю України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Отже, в матеріалах справи зазначається, що позивач витратив на проїзд до Львівського апеляційного адміністративного суду і назад у м. Тернопіль, включаючи і перебування в суді 12 годин. Цей час перебування в м. Львові підтверджується оригіналами квитків на потяг.
Судом встановлено, що мінімальний розмір заробітної плати станом на 02 листопада 2017 складає 3200 грн.
Як видно з матеріалів справи, остаточна сума, що підлягає оплаті позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської обласної ради складає 960 грн +46 грн за проїзд=1006,00 (одна тисяча шість) грн.
Відповідно до п.3 частини першої ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість вимог заяви про стягнення судових витрат щодо стягнення компенсації за проїзд до Львівського апеляційного адміністративного суду, а також за відрив від звичайних занять за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської обласної ради, тому суд приходить до висновку про задоволення даної заяви в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 158-168 КАС України, суд, -
Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.