Справа № 348/2230/16-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2017 р. м. Київ К/800/14184/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Калашнікової О.В., Мороза В.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі- поивач) звернувся в Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - відповідач, Управління), в якому просив, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії згідно поданої заяви від 01.11.2016 на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 01.03.2016 за №18-121вих-16 та зобов'язати Управління здійснити перерахунок пенсії згідно поданої заяви від 01.11.2016 на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 01.03.2016 за №18-121вих-16, виходячи з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку та на вказаних умовах без обмеження її максимальним розміром.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 згідно поданої ним заяви від 01.11.2016 на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 01.03.2016 №18-121вих-16; зобов'язано Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 01.11.2016 на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області від 01.03.2016 за № 18-121вих-16, виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку без обмежень її максимального розміру.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2017 року апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задоволено.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 у справі №348/2230/16-а скасовано та прийнято нову, якою в задоволені позову ОСОБА_4 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову та ухвалюючи нову постанові про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на час звернення позивача із заявою щодо перерахунку пенсії чинним законодавством не визначено права і не передбачено підстав, порядку реалізації та обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до норм Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII, в свою чергу, Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, а отже, у відповідача не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015.

Вищий адміністративний суд України не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 17.03.2010 перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру»(в редакції що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Позивач 01.11.2016 звернувся із заявою до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перерахунок пенсії за вислугою років в розмірі 90% від суми місячного заробітку, без обмеження її максимального розміру, у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 та надав довідку прокуратури Івано-Франківської області № 18-121 вих-16 від 01.03.2016 про збільшення посадових окладів та заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013.

Листом Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області за №309/т-5 від 04.11.2016 позивачу відмовлено у такому перерахунку, з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено здійснення перерахунку пенсії працівників прокуратури, відсутній механізм здійснення такого перерахунку, а також з тих підстав, що з 01.06.2015 на підставі п.5 прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 №213 пенсії, призначені в порядку Закону України «Про прокуратуру» не перераховуються.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі дії відповідача є неправомірними з наступних підстав.

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1789-ХІІ), Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною третьою статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У частинах першій, дванадцятій, вісімнадцятій статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, яка була чинною на момент призначення позивачу пенсії, визначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, було регламентовано його право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі в органах прокуратури. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що їх служба пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а тому це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи застосуванню підлягає редакція статті Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах № 21-348а13 та № 21-420а13, а у відповідності до частини першої статті 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Якщо пенсіонер набуває право на підвищення його пенсії за минулий час, то граничним періодом перерахунку і виплати відповідної різниці пенсії є 12 місяців, які слід рахувати з дня його звернення до управління ПФУ з відповідною заявою, тобто у даному випадку з 01.11.2016.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.03.2016, від 25.05.2016 у справах №№ 161/20170/14-а, 164/1904/14-ц.

На момент призначення позивачу пенсії законодавством було регламентовано його право на її перерахунок у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а тому позивач, звернувшись до відповідача з вимогою здійснити перерахунок його пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівника прокуратури на підставі відповідної довідки прокуратури Івано-Франківської області від 01.03.2016 №18-121вих16, діяв на виконання вимог законодавства.

Відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії в розмірі та порядку, визначеному в статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, а тому позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи відповідача про те, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01.06.2015, зокрема скасовані норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, призначались, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", оскільки зазначена правова норма підлягає застосуванню лише щодо призначення нових пенсій.

Доводи представника відповідача щодо необґрунтованості вимог позивача в частині перерахування пенсії позивача у розмірі 90% заробітної плати без обмеження максимальним розміром, суд першої інстанції обґрунтовано вважає безпідставними, оскільки, як відзначалось вище, пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Станом на момент призначення позивачу пенсії, стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" діяла в редакції, чинній до вступу в силу Закону від 08.07.2011 № 3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким були внесені зміни, зокрема до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо порядку обчислення пенсії.

Суд першої інстанції правильно врахував висновки Верховного Суду України, зокрема, в постановах від 10.12. 2013 у справах №21-348а13 та №21-420а13, Верховний Суд України зазначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

У рішеннях Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 22.05.2008 №10-рп/2008 наголошено на тому, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку зазначеного у довідці прокуратури Івано-Франківської області №18-121вих-16 від 01.03.2016, без обмеження граничного розміру пенсії починаючи з 01.11.2016.

Таким чином, враховуючи наведене вище, Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року скасувати, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2017 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :