Справа № 817/1851/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" грудня 2017 р. Справа № 817/1851/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.04.2016: №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 58419 грн 86 коп.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по миту на товари, що ввозяться громадянами, в розмірі 11964 грн 53 коп.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по акцизному податку з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами, в розмірі 160489 грн 58 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що прийняті податкові повідомлення-рішення фіскального органу вважає безпідставними, оскільки ввезений ним автомобіль він помістив у митний режим «транзит», тож транспортний засіб мав статус іноземного товару і не підлягав оподаткуванню як при імпорті товару. Нарахувавши ввізне мито, ПДВ та акцизний податок, контролюючий орган самостійно змінив митний режим автомобіля «Acura» на «імпорт». Крім того, він звільнений від оподаткування митними платежами відповідно до підпункту 3 пункту 10 статті 374 Митного кодексу України у зв'язку з ввезенням автомобіля при переселенні на постійне місце проживання в Україну, а саме з США, де позивач проживав більше ніж три роки.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.08.2017 у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі зазначив про безпідставність висновку митного органу про обрання ним митного режиму "імпорт". Нарахувавши ввізне мито, ПДВ та акцизний податок, контролюючий орган самостійно змінив митний режим автомобіля «Acura» на «імпорт». При цьому у митного та у податкового органу немає жодного документа, який би підтверджував, що ним було здійснено імпорт автомобіля на територію України. Крім того, він звільнений від оподаткування митними платежами відповідно до підпункту 3 пункту 10 статті 374 Митного кодексу України у зв'язку з ввезенням автомобіля при переселенні на постійне місце проживання в Україну. Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та прийняв незаконне рішення.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать розписки в отриманні поштових відправлень.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 13 серпня 2015 року на адресу Головного управління ДФС у Рівненській області надійшов лист Волинської митниці ДФС від 07.08.2015 щодо здійснення контрольно-перевірочних заходів.

З даного листа вбачається, що ОСОБА_3 здійснено митне оформлення МД типу ТР 81 АА №205020101/2013/000838 від 26.06.2013 та ввезено на митну територію України автомобіль легковий марки «ACURA» (модель ТL, 2008 року випуску, що був у користуванні, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2), який був доставлений до місця прибуття м/п «Луцьк» та випущений із зони митного контролю митниці для проведення сертифікації (а.с. 46).

Листами від 29.01.2014 №18/42-0219 та від 23.05.2014 №03-70-66/42-1162 власнику транспортного засобу направлені вимоги щодо необхідності завершення митного оформлення (а.с. 81-82).

Станом на 07.08.2015 декларація для здійснення митного контролю та митного оформлення на вказаний транспортний засіб громадянином ОСОБА_3 не подана, митне оформлення товару не здійснено. Волинська митниця ДФС просила здійснити щодо гр. ОСОБА_3 контрольно-перевірочні заходи та повідомити митницю про їх результати.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області у період з 11.04.2016 по 14.04.2016 на підставі пункту 7 частини 1 статті 336, пункту 1 частини 1 статті 351 Митного кодексу України та на підставі наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 08.04.2016 за №188, проведена документальна невиїзна перевірка дотримання громадянином України ОСОБА_3 вимог законодавства України з питань державної митної справи, у т.ч. своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України транспортного засобу марки «ACURA», модель ТL, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт від 18.04.2016 №77/17-00-13-02/НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки) (а.с. 9-17).

Актом перевірки зафіксовано висновок про порушення законодавства України з питань митної справи платником податку ОСОБА_3, внаслідок недотримання вимог митного режиму при переміщенні через митний кордон України транспортного засобу марки «ACURA», модель ТL, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2, що призвело до порушення вимог статей 93, 95, 278, 325, частини 1 статті 377 Митного кодексу України; пункту 190.1 статті 190, підпункту 215.3.5 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, також як наслідок, до несвоєчасної та не в повному обсязі сплати митних платежів на суму 184699 грн 17 коп., в т.ч. ввізне мито (вид платежу 121) - 9571 грн 62 коп., податок на додану вартість (вид платежу 128) - 46735 грн 89 коп., акцизний податок (вид платежу 185) - 128391 грн 66 коп.

На підставі Акту перевірки фіскальним органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016: №, відповідно до яких позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 58419 грн 86 коп., в тому числі за основним платежем в розмірі 46735 грн 89 коп., за штрафними санкціями в розмірі 11683 грн 97 коп.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по миту на товари, що ввозяться громадянами, в розмірі 11964 грн 53 коп., в тому числі за основним платежем в розмірі 9571 грн 62 коп., за штрафними санкціями в розмірі 2392 грн 91 коп.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по акцизному податку з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами, в розмірі 160489 грн 58 коп., в тому числі за основним платежем в розмірі 128391 грн 66 коп., за штрафними санкціями в розмірі 32097 грн 92 коп. (а.с.23-26).

Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив. Суд виходив з того, що при переміщенні через митний кордон України транспортного засобу марки «ACURA», модель TL, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2, згідно митної декларації типу 81 АА №205020101/2013/000838 від 26.06.2013, позивачем було порушено вимоги статей 93, 95, 278, 325, частини 1 статті 377 Митного кодексу України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України; підпункту 215.3.5 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України. Відтак відповідачем було правомірно визначено позивачу податкове зобов'язання по податку на додану вартість, ввізному миту, акцизному податку та обґрунтовано прийняті спірні податкові повідомлення-рішення. Посилання ж позивача на протиправність нарахування податкових зобов'язань з огляду на його звільнення від оподаткування при ввезенні автомобіля не знайшли свого підтвердження належними та допустимим доказами.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового Кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно положень статті 272, частини 1 статті 289, частини 1 статті 377 Митного кодексу України, підпункту в) пункту 185.1 статті 185 та підпункту 212.1.3 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України, ввезення товарів на митну територію України є об'єктом оподаткування митними платежами: ввізним митом, ПДВ та акцизним податком (відповідно), який виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Разом із тим Митним кодексом України передбачено випадки звільнення від оподаткування митом залежно від обраного митного режиму (ст. 283 МК України), умовне повне звільнення від оподаткування митом (ст.284 МК України), умовне часткове звільнення від оподаткування ввізним митом (ст. 285 МК України).

Так, відповідно до пункту 6 статті 282 Митного кодексу України, до товарів, поміщених у митний режим транзиту, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом, при дотриманні вимог та обмежень, встановлених главою 17 цього Кодексу.

Стаття 90 Митного кодексу України регламентує, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Згідно з частиною першою статті 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом першим частини першої статті 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершуються вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Частинами 5 та 6 ст. 102 Митного кодексу України визначено, що для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту. Орган доходів і зборів призначення після представлення товарів, поміщених у митний режим транзиту, перевіряє дотримання вимог, встановлених законодавством України з питань державної митної справи до переміщення товарів у митному режимі транзиту, та виконує митні формальності, необхідні для завершення митного режиму транзиту.

Відповідно до ч. 4 ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Судом встановлено, що 26.06.2013 на митну територію України через Волинську митницю ДФС за МД типу ТР 81 АА №205020101/2013/000838 від 26.06.2013 громадянином України ОСОБА_3 було ввезено транспортний засіб - легковий автомобіль марки «АСURA», модель TL, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування, колір - сірий, тип двигуна - бензиновий, робочий об'єм циліндрів - 3210 см3, потужність 168kw, маркування двигуна Н/В, такий, що був у використанні, тип кузова - легковий седан, календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення - 2008.

До митного оформлення декларантом (ТОВ «Укртрансагент», ) подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.10.2011; експертне заключення Волинської торгово-промислової палати від №Т-866 від 26.06.2013; договір про надання поcлуг митного брокера №JD/201/13 від 26.06.2013; довіреність серії ВТІ №120991 від 22.06.2013.

Перевезення транспортного засобу здійснив громадянин ОСОБА_4 за дорученням позивача.

Відповідно до ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Відтак право обрати той чи інший вид митного режиму, а також право змінити митний режим належить декларанту.

Встановлено, що позивач відповідно до ст. 70 Митного кодексу України обрав митний режим "транзит".

Обставина, що позивач ввіз свій автомобіль в митному режимі "транзит" підтверджено і відповідачем по справі.

Встановлено, що на даний час позивач зазначений автомобіль за межі митного кордону України не вивіз та не змінив вид митного режиму.

Відтак правові наслідки передбачені Митним кодексом України для позивача мають наступити саме за порушення ним митного режиму "транзит".

Відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого), митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби, передбачена ст. 470 Митного кодексу України.

Разом із тим встановлено, що відповідачем по справі самостійно всупереч вимогам ст. 71 Митного кодексу України було змінено обраний позивачем митний режим "транзит" на митний режим "імпорт", який відповідно до ст. ст. 70, ч. 1 ст. 377 Митного кодексу України передбачає випуск іноземного товару для вільного обігу на митній території України за умови сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів.

Доказом того, що позивач не обирав митний режим "імпорт" свідчить і те, що він не подавав відповідної митної декларації та сплачував митні платежі, сплата яких є обов'язковою умовою для випуску іноземного товару (транспортного засобу) для вільного обігу на митній території України.

Колегія суддів вважає, що така зміна виду митного режиму вчинена посадовими особами відповідача всупереч вимогам закону та є такою, що порушує права позивача.

Також слід зазначити, що відповідач застосовуючи до позивача грошові зобов'язання за платежами: податок на додану вартість в розмірі 58419,86 грн, мито на товари, які ввозяться громадянами в розмірі 11964,53 грн та акцизний податок з товарів (транспортні засоби), ввезених на митну територію України фізичними особами в розмірі 160489,58 грн виходив з орієнтовної вартості автомобіля, що є порушенням вимог ст. 190 Податкового кодексу України та ст. 279 Митного кодексу України.

Відтак відповідачем безпідставно винесено податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016: №, №, № про збільшення позивачу грошового зобов'язання.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи та прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апеляційна скарга відповідно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" серпня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДФС у Рівненській області податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016р.: №, №, № .

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська