Справа № 454/1681/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10655/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кушнерика М.П.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Моісеєнка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 21 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.07.2017 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2537/20900/17 від 03.07.2017, складену відносно ОСОБА_1, в.о. заступником начальника Львівської митниці ДФС Скромним Я.І та провадження у справі закрити.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 21 вересня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує, що він не ввозив на митну територію України жодного автомобіля, про який вказано в протоколі про порушення митних правил від 15.06.2017 та в оскаржуваній постанові від 03.07.2017.

При апеляційному розгляді позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 15.06.2017 о 19.59 год ОСОБА_1 слідував в якості пасажира у приватну поїздку з Республіки Польща до України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 312» смугою руху «зелений коридор».

В ході здійснення митних формальностей стосовно зазначеного транспортного засобу, відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС ДСМ України було встановлено, що вказаний громадянин 15.09.2016 о 00.21 год через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Chuanl City Hopper», реєстраційний номер RZE57VC, VIN-код НОМЕР_1, у митному режимі «транзит» з метою особистого користування.

Судом також встановлено, що згідно даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС ДСМ України станом на 15.06.2017 вказаний транспортний засіб з митної території України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим згідно законодавства не поміщений.

Постановою у справі про порушення митних правил №2537/20900/17 від 03.07.2017 позивача визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач доказів вивезення транспортного засобу за межі митної території України у встановлений строк, чи неможливості його доставки до митного органу не надав, а тому застосування відповідальності за порушення митних правил до ОСОБА_1 є правомірним та матеріалами справи не спростовується.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України, транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до вимог ст. 95 Митного кодексу України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту:

1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб);

2) для залізничного транспорту - 28 діб;

3) для авіаційного транспорту - 5 діб;

4) для морського та річкового транспорту - 20 діб;

5) для трубопровідного транспорту - 31 доба;

6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб.

До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до вимог ст. 93 Митного кодексу України, товари, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно ст. 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильні вирішення справи.

З матеріалів справи видно, що постановою у справі про порушення митних правил №2537/20900/17 від 03.07.2017 ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил та накладено адміністративне стягнення у розмірі 8500 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за цією постановою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку доставки автомобільного транспорту. При цьому, в даній постанові зазначено про порушення позивачем строку доставки саме автомобіля марки «Chuanl City Hopper».

Колегія суддів зазначає, що статтею 95 Митного кодексу України передбачена санкція за перевищення терміну доставки для автомобільного транспорту.

Однак, як встановлено судом, позивач на митну територію України доставив скутер марки «Chuanl City Hopper» (тобто транспортний засіб), а не автомобільний транспорт.

Відповідачем при апеляційному розгляді дана обставина не спростована.

Керуючись вимогами ст. 9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як наслідок прийняв рішення з порушенням норм матеріального права.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі про порушення митних правил, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 529 Митного Кодексу України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 2, 6 ст. 530 Митного Кодексу України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Рішення про скасування постанови і закриття справи про порушення митних правил приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч .3 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про накладення адміністративних стягнень.

Таким чином, до повноважень адміністративного суду не належить закриття провадження у справі про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 21 вересня 2017 року у справі №454/1681/17 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №2537/20900/17, в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України від 03.07.2017 про порушення ОСОБА_1 митних правил.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
М. П. Кушнерик
Повний текст судового рішення виготовлено 12.12.2017