Справа № 361/4899/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/4899/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василишин В.О. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсійного забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив визнати протиправним і скасувати розпорядження 182168 від 04 серпня 2017 року про призначення йому пенсії та розрахунок пенсії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області; зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області при призначенні та розрахунку його пенсії взяти стаж за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2010 року та провести відповідний перерахунок пенсії.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 22 листопада 2001 року ОСОБА_2 Управлінням по Люберецькому району Головного управління Пенсійного фонду Російської Федерації по місту Москва та Московській області призначено пенсію за віком. При призначенні пенсії визначено загальний стаж роботи 43 роки 7 місяців 28 днів. Стаж роботи позивача зараховано по 15 листопада 2001 року. Середньомісячний заробіток визначений за довідкою № 3 за період роботи з 1974 по 1979 роки.

05 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою, в якій просив запросити його пенсійну справу з пенсійного фонду міста Люберці Московської області Російської Федерації, а також продовжувати виплату призначеної пенсії за віком.

Відповідно до довідки від 25 квітня 2017 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2 з 25 квітня 2017 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1.

Оскаржуваним розпорядженням від 04 серпня 2017 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком, зарахований стаж становить 43 роки 7 місяців і 29 днів (15 листопада 2001 року). Загальний розмір пенсії за віком станом на 04 серпня 2017 року становить 1469 грн. 85 коп. Стаж роботи позивача зараховано по 15 листопада 2001 року. Для обчислення пенсії відповідачем взято період з 1974 по 1979 роки, тобто на підставі матеріалів, що містяться у пенсійній справі.

Заявляючи вимогу про скасування розпорядження позивач посилається на те, що при призначенні пенсії та її розрахунку відповідачем не взято період роботи з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2010 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що на даний час у відповідача відсутні будь-які підстави для зарахування такого стажу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З 13 березня 1992 року діє Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, якою передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення громадян держав-учасниць СНД, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами. Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

При переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера. Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави - учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера. При переселенні пенсіонера, якому на території однієї договірної сторони призначено пенсію на підставах, не передбачених законодавством іншої договірної сторони, виплата пенсії проводиться компетентними органами договірної сторони, яка її призначила, до виникнення права на пенсію відповідно до законодавства держави переселення.

Статтею 6 Угоди передбачено, що трудовий стаж, набутий громадянами на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою зараховується для встановлення права на пенсію. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Отже вказаною угодою передбачено зарахування трудового стаж, набутого на території держав-учасниць, при обчисленні пенсії. Будь-яких винятків щодо застосування зазначеного стажу при перерахунку пенсії угодою не передбачено.

Суд першої інстанції вірно врахував, що з підстав проведення перерахунку після призначення пенсії у зв'язку із продовженням трудової діяльності позивач до відповідного управління пенсійного фонду у Російській Федерації позивач не звертався; спірний період з січня 2005 року по 31 грудня 2010 року у страховий стаж зарахований не був.

У зв'язку з чим, на даний час у відповідача відсутні будь-які підстави для зарахування такого стажу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 12.12.2017.