Справа № 357/2969/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/2969/17 Головуючий у 1-й інстанції: Протасова О.М. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

визнати неправомірними дії відповідача щодо перерахунку пенсії у бік зменшення;

визнати неправомірним та скасувати розпорядження від 01 грудня 2016 року №131877, яким здійснено перерахунок пенсії у бік зменшення та лист №18/Б-1 від 14 лютого 2017 року;

зобов'язати відповідача поновити розмір пенсії, який був встановлений на підставі довідки ПАТ «Хімчистка» №44 від 12 липня 2014 року, наказу №48 від 21 травня 1986 року, наказу №115 від 16 вересня 1991 року директора Обласної фабрики хімчистки та фарбування одягу виходячи з фактично відпрацьованого часу (днів) у зоні відчуження 7 днів до моменту прийняття розпорядження №131877 від 01 грудня 2016 року;

зобов'язати відповідача відшкодувати заборгованість по виплаті пенсії, яка виникла внаслідок неправомірного перерахунку у бік її зменшення за весь період, починаючи з 01 січня 2017 оку;

зобов'язати відповідача в подальшому здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірі, не меншому, що був встановлений до моменту прийняття розпорядження №131877 від 01 грудня 2016 року та листа №18/Б-1 від 14 лютого 2017 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково:

визнано неправомірними дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача;

скасовано розпорядження №131877 від 01 грудня 2016 року;

зобов'язано відповідача поновити розмір пенсії позивача в обсязі, який існував до 01 грудня 2016 року, та зобов'язано виплатити позивачу недоплачені виплати по пенсії з 01 січня 2017 року;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, працюючи прачкою Білоцерківської фабрики хімчистки, була відряджена до зони відчуження в с. Россоха.

Позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії та інвалідом другої групи з 24 березня 2011 року довічно, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС та перебуває на обліку у відповідача.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2012 року у справі № 1003/16808/12, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року, відповідача зобов'язано здійснити перерахунок, нарахування та виплату позивачу пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21 травня 1986 року по 28 травня 1986 року згідно з довідкою від 12 липня 2012 року № 44, виданою ПрАТ «Хімчистка».

Зазначене судове рішення відповідачем виконане, пенсія в розмірі 7115,68 грн. вирахувана.

Проте, відповідно до довідки № 40/02 від 04 січня 2017 року, виданої відповідачем, розмір пенсійного забезпечення позивача складав у жовтні-грудні 2016 року 7115,68 грн. щомісяця, а в січні 2017 року зменшився до 6395,41 на підставі розпорядження відповідача № 131877 від 01 грудня 2016 року.

Так, розпорядженням від 01 грудня 2016 року №131877 перерахунок пенсії у бік зменшення з огляду на виявлення помилки у попередньому розрахунку.

Вважаючи, що її права та законні інтереси порушено, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно виходив з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що зменшення розміру пенсії відповідач мотивував Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до пп.4 п.3 якого у разі, якщо особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 р.р., пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати , одержаної за роботу у зоні відчуження за весь фактично відпрацьований час в одному з неповних відпрацьованих місяців роботи протягом цих років без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25, 4.

Як вбачається зі змісту розпорядження від 01 грудня 2016 року №131877, під час перерахунку пенсії позивача відповідачем застосовано формулу та у розрахунках використано величину: 8 робочих днів, із них вихідних - 1 день.

Натомість, витягом з наказу № 48 директора Обласної фабрики хімчистки та фарбування одягу від 21 травня 1986 року підтверджується те, що позивач була відряджена на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС строком на 7 днів.

Відповідно до витягу з наказу № 115 від 16 вересня 1991 року про доплату позивачу виплачено відповідно до діючого положення в 30-кілометровій зоні радіоактивного забруднення Чорнобильської АЕС різницю 322-41 за 7 днів.

Тобто, при застосуванні формули та здійсненні розрахунку пенсії позивача, відповідач повинен застосовувати величину - 7 робочих днів.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність застосування величини 8 робочих днів при здійсненні перерахунку пенсії позивача та, як наслідок, не надано доказів, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо протиправності такого перерахунку.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України у порядку, передбаченому ст.. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст виготовлено 11.12.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма