Справа № 823/1582/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1582/17 Головуючий у 1-й інстанції: Холод Р.В. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа - Черкаське районне відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про визнання протиправним та скасування викладеного в акті рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ НП в Черкаській області), третя особа - Черкаське районне відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління поліції в Черкаській області (далі - Третя особа, Черкаське РВП), про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії з розслідування нещасних випадків, викладеного в акті №33 про нещасний випадок невиробничого характеру, який затверджено начальником ГУ НП в Черкаській області 12.09.2017 року;

- зобов'язання Відповідача провести нове розслідування нещасного випадку з врахуванням додаткових суттєвих обставин події.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.10.2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі у зв'язку з тим, що даний спір не є публічно-правовим і повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Наголошує на неврахуванні судом характеру правовідносин між Позивачем та Відповідачем, виконання ГУ НП в Черкаській області владно-управлінських функцій при проведенні розслідування нещасного випадку, а також помилковому посиланні на правову позицію Верховного Суду України у справі №21-404а16, якою усунуто неоднакове застосування норм матеріального та процесуального права в інших правовідносинах.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції керувався приписами п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, згідно якого суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. При цьому, спираючись на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 26.04.2016 року у справі №21-404а16, суд зазначив, що спір виник з цивільних правовідносин, адже складений за результатами розслідування нещасного випадку на виробництві акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень і не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.

З таким висновком Черкаського окружного адміністративного суду не можна погодитися з огляду на таке.

Як зазначено в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

При цьому зі змісті абзаців 2-3 пункту 3 вказаної постанови Пленуму ВАС України випливає, що суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

З наведеного випливає, що законодавець, вказуючи про можливість оскарження в адміністративному порядку будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не зазначив чітких критеріїв віднесення певного спору до публічно-правового чи, відповідно, приватноправового.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При цьому, у п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В абзаці 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено суб'єкт владних повноважень як орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Крім того, імперативною юрисдикцією адміністративного суду охоплюються спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення комісії з розслідування нещасних випадків, викладеного в акті №33 про нещасний випадок невиробничого характеру, який затверджено начальником ГУ НП в Черкаській області 12.09.2017 року, а також зобов'язання Відповідача провести нове розслідування нещасного випадку з врахуванням додаткових суттєвих обставин події.

Зі змісту затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 року №1346 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок) вбачається, що комісія за наслідками відповідного розслідування має право визнати нещасний випадок таким, що трапився: 1) при виконанні службових обов'язків; 2) в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Відповідно до п. 3.13 Порядку нещасні випадки (у тому числі поранення), про які складаються акти за формою Н-1* (НТ*), реєструються у підрозділі в журналі за встановленою формою (додаток 5).

Згідно п. 3.14 Порядку керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що, по-перше, викладені в акті висновки за наслідками розслідування нещасного випадку затверджуються керівником відповідного підрозділу Національної поліції, тобто посадовою особою суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владно-управлінських функцій, по-друге, результати такого розслідування можуть у подальшому вплинути на соціальні, трудові та економічні права особи.

Дані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про існування публічно-правового спору у вказаних правовідносинах, які, що не було враховано судом першої інстанції, не охоплюються юрисдикцією цивільного судочинства.

У контексті викладеного судова колегія вважає помилковим посилання Черкаського окружного адміністративного суду на правові позиції Верховного Суду України, викладені у постанові від 26.04.2016 року №21-404а16, оскільки у межах перегляду найвищим судом рішень Вищого адміністративного суду України вирішувалося питання неоднакового застосування норм процесуального права при оскарженні актів розслідування нещасних випадків за правилами іншого нормативного акту (постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, а не наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 року №1346) та з іншим суб'єктним складом та порядком формування комісії з розслідування нещасних випадків.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п. 1.1 Порядку останній розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Отже, проведення розслідування нещасного випадку щодо працівника органу Національної поліції з правилами затвердженого наказом МВС України Порядку свідчить, що дані правовідносини пов'язані з проходженням такою особою служби в органах внутрішніх справ, тобто публічної служби. У той час, як вже було неодноразово підкреслено раніше, спори щодо, зокрема, проходження публічної служби належать до виключної юрисдикції адміністративних судів. Отже, встановлення обставин, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з проходженням публічної служби, є самостійною та безумовною підставою для віднесення такого спору до публічно-правового та поширення на нього компетенції адміністративних судів.

Неврахування наведених обставин та залишення поза увагою суті даного спорку зумовило ухвалення судом передчасного рішення про неможливість розгляду даної справи у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 197, 199, 204, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа - Черкаське районне відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про визнання протиправним та скасування викладеного в акті рішення, зобов'язання вчинити дії, - скасувати.

Справу направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко