Справа № 750/6924/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/6924/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року Чернігівське об'єднаного управління Пенсійного фонду України звернулося в Деснянський районний суд м. Чернігова з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просив:

Скасувати постанову ВП № 53247926 від 06.07.2017 старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. щодо стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 78 грн. 48 коп.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що оскаржувана постанова відповідача про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, прийнята ним з дотриманням вимог законодавства.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що сума зазначена у постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження є необґрунтованою та документально непідтвердженою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - залишити без змін.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2016 року у справі № 750/9458/16-а визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахуванні пенсії ОСОБА_3 та зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату з 01.09.2016 року пенсії, призначеної відповідно до ст. 37-1 Закону України від «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення позивачу пенсії) з урахуванням підвищення заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки про заробітну плату, виданої Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації №09-33/35 від 25 серпня 2016 року у розмірі 90 % від місячної заробітної плати головного спеціаліста. Постанова набрала законної сили 06.12.2016.

Перерахунок пенсії ОСОБА_3 було здійснено 22.12.2016, що підтверджується копією розпорядження Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України № 804528 (а.с. 22).

Згідно з протоколом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 22.12.2016 № 804528 виплата нарахованих сум буде здійснена в 2 місяці 2017 року.

На виконання зазначеного судового рішення Деснянським районним судом м. Чернігова 27.12.2016 було видано виконавчий лист № 750/9458/16-а.

ОСОБА_3 звернулась до відповідача з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 750/9458/16-а від 27.12.2016.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 18.01.2017 відкрито виконавче провадження ВП № 53247926. У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 23-24).

Зазначена постанова була направлена на адресу позивача супровідним листом від 18.01.2017 № 02.1-25/295 та отримана ним 24 січня 2017 року (а.с. 23).

Листом від 27 січня 2017 року № 2891/06 Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило відповідача про виконання в повному обсязі постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2016 року (а.с. 5).

10 березня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2017 (а.с. 25 зворот-26). Супровідним листом від 10.03.2017 № 2921 копія зазначеної постанови була направлена на адресу скаржника та отримана відповідачем 17.03.2017 (а.с. 25).

Різниця пенсії, що утворилася внаслідок перерахунку була виплачена ОСОБА_3 24.02.2017, що підтверджується довідкою від 12.10.2017 № 214/06 (а.с. 21).

21.07.2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренком М.Б. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 78 грн. 48 коп.(а.с. 4 зворот). В постанові наведено розрахунок витрат виконавчого провадження:

друк 1 аркуша (папір включено) - 0,50 коп.*8=4 грн.;

конверти 2*0,34=0,68 грн.;

направлення рекомендованого листа 2*11,40=22,80 грн.;

плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 1*51=51 грн.

Копія зазначеної постанови була направлена на адресу позивача супровідним листом від 06.07.2017 № 6318 та отримана ним 10 липня 2017 року (а.с. 4).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону примусовому виконанню підлягають рішення, у тому числі на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» наведено підстави для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Згідно з п. 1, 2 розділу VI зазначеної інструкції фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554.

Витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 визначено види та розміри витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, наявні в матеріалах справи супровідні листи, з якими на адресу боржника направлялися копії постанов по виконавчому провадженню ВП№53247926 підтверджують факт витрат по даному виконавчому провадженню.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до вимог чинного законодавства, оскаржувана постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження містить відповідний розрахунок понесених витрат.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження винесена відповідачем після закінчення виконавчого провадження, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження ВП№53247926 в матеріалах справи відсутня.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що всупереч вимог чинного законодавства, відповідачем, у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк, не було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки згідно ч. 2 ст. 39 зазначеного закону, постанова про закінчення виконавчого провадження, у тому числі у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини та звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення боржником державного виконавця про факт виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2016 року у справі № 750/9458/16-а в повному обсязі, а саме здійснення боржником виплати відповідних сум пенсій стягувачу.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України- залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 11 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безіменна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма