Справа № 331/5480/17(2-а/331/196/2017)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2017 рокусправа № 331/5480/17(2-а/331/196/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В.

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2017 року у справі № 331/5480/17 (2-а/331/196/2017)

за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В.

про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі по тексту - Позивачі) звернулося до суду з позовом до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В. (далі по тексту - Відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В. про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2017 року ВП № 54300726 в частині стягнення з Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя виконавчого збору в сумі 12800 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2017 року відкрито провадження по справі № 331/5480/17 (2-а/331/196/2017).

В обґрунтування адміністративного позову Позивач вказував на те, що у відповідності до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Крім того, наголошено на тому, що рішення суду ними було виконано в повному обсязі.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2017 року у справі № 331/5480/17 (2-а/331/1962017) адміністративний позов задоволено (суддя - Жукова О.Є.).

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В. від 13.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54300726 в частині стягнення з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору в сумі 12800 гривень.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що рішення суду, стосовно виконання якого і виникли спірні правовідносини, підпадає під визначення судового рішення, яке виконується в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", тож виконавчий збір при виконанні такого рішення не підлягає стягненню відповідно до положень статті 27 ч. 5 п. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 від 02.06.2016 року.

Відповідач - державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицький А.В., не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2017 року у справі № 331/5480/17 (2-а/331/196/2017) та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що Позивачем рішення за виконавчим провадженням ВП № 54300726 було виконано не у спосіб та порядок, встановлений виконавчим документом.

Позивач заперечення на апеляційну скаргу до суду не направив.

Позивач та Відповідач, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представника для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників Позивача та Відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року у справі № 331/7111/16-а (2-а/331/224/2016) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2016 року у справі № 331/7111/16-а(2-а/331/224/2016) - скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково (а.с.55-58).

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо відмови у задоволені заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії за віком від 13 вересня 2016 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії за віком від 13 вересня 2016 року з урахуванням даних довідки Національного банку України від 09.09.2016 року №17-0008/75595 та постанов Правління Національного банку України від 10 липня 2015 року №456 та постанови Правління Національного банку України від 01 вересня 2015 року №572/ДСК «В» «Про затвердження розмірів посадових окладів (тарифних ставок) працівників Національного банку України».

У задоволені позову в іншій частині відмовлено.

27.06.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 331/7111/16-а(2-а/331/224/2016), яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії за віком від 13 вересня 2016 року з урахуванням даних довідки Національного банку України від 09.09.2016 року №17-0008/75595 та постанови Правління Національного банку України від 10 липня 2015 року №456 та постанови Правління Національного банку України від 01 вересня 2015 року №572/ДСК «В» «Про затвердження розмірів посадових окладів (тарифних ставок) працівників Національного банку України» (а.с.42-43).

На виконання вказаного рішення суду Комісією з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства при призначенні та виплаті пенсії було розглянуто заяву ОСОБА_2 про проведення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням довідки про заробітну плату, видану управлінням Національного банку України в Запорізькій області від 09.09.2016 року вих. № 17-0008/75595, за результатами чого прийнято рішення від 16.03.2017 року про відмову в задоволенні такої заяви (а.с.6).

Також пенсійним органом 16.03.2017 року винесено розпорядження № 23 про відмову в проведенні перерахунку пенсії державного службовця (а.с.5)

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В. від 13.07.2017 року відкрито виконавче провадження № 54300726 з виконання виконавчого листа № 331/7111/16а, виданого 27.06.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії за віком від 13 вересня 2016 року з урахуванням даних довідки Національного банку України від 09.09.2016 року № 17-0008/75595 та постанови Правління Національного банку України від 10 липня 2015 року № 456 та постанови Правління Національного банку України від 01 вересня 2015 року № 572/ДСК «В» «Про затвердження розмірів посадових окладів (тарифних ставок) працівників Національного банку України» (а.с.4).

Відповідно до п.3 вказаної постанови було стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 12800 грн.

Вважаючи протиправною вказану постанову в частині стягнення виконавчого збору, Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив скасувати вказану постанову.

Надаючи правову оцінку рішенню суб'єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-ХІХ (далі - Закон № 1404-ХІХ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-ХІХ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"..

Згідно із ч. 5 ст. 26 вказаного Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 6 ст. 26 Закону № 1404-ХІХ передбачає, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 даного Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону № 1404-ХІХ, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частина 9 ст. 27 Закону № 1404-ХІХ визначає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачений у ст. 63 Закону України № 1404-ХІХ.

Так, згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-ХІХ, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем, в межах наданих повноважень, було вчинено всі дії для фактичного виконання рішення суду, до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема, 16.03.2017 року, на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року у справі № 331/7111/16-а(2-а/331/224/2016) було розглянуто заяву ОСОБА_2 про перерахунок пенсії за віком від 13 вересня 2016 року з урахуванням даних довідки Національного банку України від 09.09.2016 року №17-0008/75595 та прийнято відповідне рішення за результатами такого розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду була виконана до відкриття виконавчого провадження, а тому у Відповідача не було правових підстав зазначати в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Позивача виконавчого збору, оскільки в даному випадку державним виконавцем не вчинялись будь-які дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду.

З приводу доводів заявника апеляційної скарги, що при розгляді заяви ОСОБА_2 пенсійним органом не було враховано приписи постанови Правління Національного банку України від 10 липня 2015 року №456 та постанови Правління Національного банку України від 01 вересня 2015 року №572/ДСК «В» «Про затвердження розмірів посадових окладів (тарифних ставок) працівників Національного банку України» всупереч відповідного судового рішення, за що державним виконавцем виносилися постанови про накладення штрафу від 04.09.2017 року та від 12.10.2017 року, колегія суддів апеляційного суду вважає останні такими, що не стосуються предмету даного спору та не впливають на факт безпідставності винесення Відповідачем оскаржуваної постанови в частині стягнення виконавчого збору з огляду на виконання судового рішення до вчинення будь-яких виконавчих дій з боку державного виконавця.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В. про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2017 року ВП № 54300726 в частині стягнення з Центрального об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя виконавчого збору в сумі 12800 гривень.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2017 року у справі № 331/5480/17 (2-а/331/196/2017) у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В. - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2017 року у справі № 331/5480/17 (2-а/331/196//2017) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 11 грудня 2017 р.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова