Справа № 810/4438/16
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2017 р. м. Київ К/800/27434/17

К/800/28690/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (судді-доповідача), Бухтіярової І.О., Приходько І.В.,

секретар судового засідання Корецький І.О.,

за участю: представника позивача: Дутковського Б.В.,

представників відповідача: Вістяки О.М., Кравець А.О., Цьомаха М.М.,

розглянувши у судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року

у справі №810/4438/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26 жовтня 2016 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № та №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року апеляційну скаргу Товариства задоволено частково: постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року скасовано в частині відмови у визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за грошовим зобов'язанням у розмірі 67 670 470,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 16 917 618,00 грн.; у скасованій частині прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за податковим зобов'язанням у розмірі 67 670 470,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 16 917 618, 00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав касаційну скаргу, в якій, враховуючи уточнення до касаційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та частково рішення суду апеляційної інстанції, у зв'язку з чим визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року №, яким позивачу було донараховано грошове зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на суму 942 286 535,00 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 53 080 089,00 грн., всього у розмірі 995 366 624,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року №007361401, яким позивачу було збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 453 315 655,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 226 657 828,00, всього у розмірі 679 973 483, 00 грн.;

- податкові повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № та №, якими позивачу було донараховано грошове зобов'язання з акцизного податку за основним платежем на загальну суму 174 838 765,00 грн. та за штрафними санкціями на загальну суму 43 831 761,25 грн.

Відповідач теж не погодився із рішенням суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог та оскаржив його у касаційному порядку. В касаційній скарзі відповідач просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення адміністративного позову, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу позивача відповідач не погоджувався з мотивами касаційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Позивач також не погодився із мотивами касаційної скарги відповідача та в письмових запереченнях на касаційну скаргу просив відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Переглянувши судові рішення в межах касаційних скарг, заслухавши представників сторін, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги Офісу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Офісом за результатами проведеної перевірки складено акт від 06 жовтня 2016 року №1593/28-10-14-01/39436796, згідно з яким позивачем порушено вимоги:

- підпунктів 14.1.179, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, П(С)БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, статті 1, пункту 2 статті 3, пункту 1, пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1, підпункту 2.16 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 009 975 005, 00 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 729 966 176, 00 грн., за І квартал 2016 року на суму 279 990 829, 00 грн.;

- підпунктів 14.1.179, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, П(С)БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 453 315 655, 00 грн., в т.ч. за червень 2015 року в сумі 47 065 296, 00 грн., за липень 2015 року в сумі 50 892 349, 00 грн., за серпень 2015 року в сумі 41 110 708, 00 грн., за вересень 2015 року в сумі 58 855 112,00 грн., за жовтень 2015 року в сумі 60 242 035,00 грн., за листопад 2015 року в сумі 49 130 008, 00 грн., за січень 2016 року в сумі 23 896 332, 00 грн., за лютий 2016 року в сумі 3 504 0714, 00 грн., за березень 2016 року в сумі 87 083 101,00 грн.;

- підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215, пункту 216.9 статті 216 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з акцизного податку на загальну суму 174 838 765, 00 грн., в т.ч. за червень 2015 року в сумі 17 359 335, 00 грн., за липень 2015 року в сумі 16 212 518, 00 грн., за серпень 2015 року в сумі 15 934 461, 00 грн., за вересень 2015 року в сумі 15 434 158, 00 грн., за жовтень 2015 року в сумі 17 436 691, 00 грн., за листопад 2015 року в сумі 16 678 361, 00 грн., за грудень 2015 року в сумі 17 446 816, 00 грн., за січень 2016 року в сумі 18 967 293, 00 грн., за лютий 2016 року в сумі 16 719 005, 00 грн., за березень 2016 року в сумі 22 650 127,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 26 жовтня 2016 року:

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 453 315 655, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 226 657 828, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 1 009 957 005, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 69 997 707, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 647 894, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 161 974,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 687,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 422,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 214 602,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 53 651,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 562 852, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 140 713, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 702 707,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 175 677,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 673,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 168,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 551, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 388, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 656 583, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 164 146, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 764 459,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 191 115,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 3 175 042,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 793 761,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 151 969,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 37 992,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 126 617,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 31 654,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 257 178,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 64 294,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 152 170,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 38 043,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 756 239,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 189 060,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 97 305,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 24 326,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 968 150,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 242 037,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 256 539,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 64 135,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 108 086,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 27 022,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 64 022,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 16 006,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 73 659,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 18 415,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 668 263,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 167 066,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 480 786,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 120 197,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 897 374, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 224 343 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 457 854,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 364 463,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 571 509, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 392 877, 00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 207 911, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 51 978, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 206 319, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 51 580, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 572 039, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 143 010, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 145 585, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 36 396, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 6 735 804,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 683 951,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 410 657,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 102 664, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 730 462,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 182 615, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 670 927,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 167 732, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 423 528,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 355 882, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 4 586 655,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 146 664, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 7 701 094,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 925 273, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 4 432 539,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 108 135, 00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 5 339 716,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 334 929,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 596 405,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 399 101,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 31 086,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 7 771,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 6 601,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 650,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 906 170,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 226 542,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 355 353 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 88 838,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 423 506,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 105 877,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 31 684,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 7 921,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 323 471,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 80 868,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 17 904,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 4 476,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 333 036,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 83 259 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 260 809,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 565 202,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 892 255,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 223 064,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 953 007,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 488 252,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 253 476,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 63 369,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 723 552,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 180 888,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 124 304,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 531 076,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 634 964,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 658 741,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 402 636,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 600 659,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 999 395,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 749 849,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 3 486 926,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 871 732,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 5 278 799,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 319 700,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 4 629 587,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 157 397,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 9 289 870,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2 322 468,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 4 075 108,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 018 777,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 618 975,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 154 744,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 457 231,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 114 308,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 121 303,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 30 326,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 717 683,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 179 421,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 821 897,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 205 474,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 430 676,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 607 669,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 3 964 091,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 991 023,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 296 307,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 74 077,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 245 690,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 311 423,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 88 870,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 22 217,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 602 023,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 400 506,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 11 945,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2 986,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 752 692,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 438 173,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 416 379,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 104 095,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 816 064,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 204 016,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 524 483,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 381 121,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 298 324,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 74 581,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 78 324,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 19 581,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 222 994,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 55 748,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 204 385,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 51 096,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 878 395,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 469 599,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 530 629,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 632 657,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 446 427,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 111 607,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 336 168,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 84 042,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 3 607 051,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 901 763,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 449 139,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 112 285,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 610 530,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 402 633,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 415 490,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 603 873,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 039 311,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 259 828,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 197 776,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 299 444,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 4 055 863,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 013 966,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 398 858,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 99 715,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 201 687,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 550 422,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 3 272 337,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 818 084,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 475 795,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 118 949,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 3 647 829,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 911 957,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 728 745,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 682 186,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 141 612,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 535 403,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 389 682,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 97 421,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 829 289,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 457 322,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 305 331,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 576 333,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 591 042,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 647 760,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 135 506,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 533 876,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 940 426,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 485 107,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 683 866,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 670 966,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 102 071,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 25 518,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 255 245,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 63 811,00 грн.;

- №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 190 057,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 47 514,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 100 803,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 25 201,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 139 527,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 34 882,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 963 029,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 240 757,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 1 949 645,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 487 411,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 708 602,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 177 150,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 2 285 043,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 571 261,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 3 492 221,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 873 055,00 грн.;

- № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 3 742 148,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 935 537, 00 грн.

За результатами адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень рішенням Державної фіскальної служби України від 30 грудня 2016 року №28671/6/99-99-11-01-02-25 скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу 26 жовтня 2016 року № у частині донарахованого грошового зобов'язання у сумі 511 571,00 грн. та штрафної санкції в сумі 127 892,75 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та інші податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Фактичною підставою прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень стали висновки відповідача про те, що позивач:

- безпідставно відобразив в податковому обліку операції із ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл» як операції зі зберігання паливно-мастильних матеріалів, оскільки фактично паливно-мастильні матеріали позивачу поставлені на безоплатній основі, а відтак у зв'язку з неоприбуткуванням безоплатно отриманих товарів позивач занизив задекларовані показники операційних доходів;

- реалізувавши наведені вище, на думку відповідача, безоплатно отримані товари через автозаправні станції, занизив чистий дохід від реалізації товарів та не нарахував податок на додану вартість та акцизний податок;

- занизив показник звітів про фінансові результати «Інші фінансові доходи» на загальну суму 375 947 058, 00 грн., оскільки вказані кошти фактично не були оплатою товарів, а були безповоротною фінансовою допомогою, що отримана від ТОВ «Трансенергобуд ТВК», ТОВ «Бриз-Охорона Груп», ТОВ «Юридична компанія «Київ Прайм», ТОВ «Торговий Дім Промбуд», ТОВ «Ліра Солюшн», ТОВ «Лінкер Глобал», ТОВ «Оушен Маркет», ТОВ «БК Будтрансмаш», ТОВ «Трейдексим ФП», ТОВ «Маркетинг Груп ЮА», ТОВ «ТБК Електродім», ТОВ «Дженкон», ТОВ «Кепітал Альянс Груп», ТОВ «БТК Штайн», ТОВ «Будпром Груп», ТОВ «Промтехноресурс», ТОВ «Лород Буд», ТОВ «Спецвантажоперевезення», ТОВ «ТБК Будтехресурс», ТОВ «РА Інфомодуль Плюс», ТОВ «ТДМ Базіс», ТОВ «Канлімітед», ТОВ «ІК та Технології», ТОВ «ТК Омега», ТОВ «РА Модуль-Реклама», ТОВ «Альпіна Капітал», ТОВ «Будпромексперт», ТОВ «Сітігранд», ТОВ «Лайксіті», ТОВ «ТК Холдинг Проект», ПП «Джепартс», ТОВ «Стройексперт КСП», ТОВ «Вест-Прайм», ТОВ «Агардо», ТОВ «Інвестріал Груп», ТОВ «Київсітігруп», ТОВ «Тріолан плюс», ТОВ «Торгвтор Профіт», ТОВ «Голд Експорт ЮА», ТОВ «Спецтехнологія Ресурс», ТОВ «Металопттрейдінг», ТОВ «Електротехносбут», ТОВ «БТК Промбудпостачання», ТОВ «Грінстейт», ТОВ «Колверт», ТОВ «Тандем-КОР», ТОВ «ТБК Конкорд-Груп», ТОВ «Реклама Прайм», ТОВ « БК Технопромбуд», ТОВ «БК Рамзес 2015», ТОВ «Альтпостач ЛТД», ТОВ «Ледрен», ТОВ «Монтажбуд-Спецпроект», ТОВ «Торгова Компанія Корн», ТОВ «Технологічні Промислові Рішення», ТОВ «Оптторг Груп», ТОВ «Торгпромбуд Груп», ТОВ «Глобал Автоекспрес», ТОВ «Верман», оскільки операції між позивачем та його контрагентами фактично не здійснювались.

Під час апеляційного розгляду справи було призначено судово-економічну експертизу, згідно з якою експерти у своєму дослідженні фактично підтримали позицію позивача щодо його відносин із ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл», що випливають із договорів зберігання, а в іншій частині підтримали висновки податкового органу.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, погодився із висновками відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства та зазначив про правомірність нарахування грошових зобов'язань з податку на прибуток, податку на додану вартість та акцизного податку на підставі оскаржених Товариством податкових повідомлень-рішень.

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції лише частково та зазначив про те, що висновки відповідача про заниження позивачем показника звітів про фінансові результати «Інші фінансові доходи» на загальну суму 375 947 058, 00 грн. не відповідають фактичним обставинам справи, адже операції з реалізації нафтопродуктів, зокрема фізичним особам-споживачам, підтверджуються фіскальними чеками (їх реєстрами) і розбіжностей по даному епізоду у звітах РРО перевіркою виявлено не було, а також за неспростованим відповідачем твердженням позивача фактичні перевірки не виявили перевищення виручки у касах АЗС із даними паливно-роздавальних колонок.

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість нарахованих позивачу грошових зобов'язань з підстав неправомірного відображення в податковому обліку операції із ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл» як операцій зі зберігання паливно-мастильних матеріалів, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73, доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників); активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому.

Відповідно до пунктів 5, 7, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 29 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

Аналіз наведених норм підтверджує висновок про те, що за результатами реалізації товарів та отримання коштів від такої реалізації у підприємства виникає дохід, який підлягає оподаткуванню податком на прибуток підприємств.

Відповідно до підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

З урахуванням наведеного, внаслідок безоплатного отримання активів дохід від отримання таких активів враховується при визначенні фінансового результату до оподаткування податком на прибуток підприємств.

Згідно з підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування (податком на додану вартість) є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Таким чином, операції з продажу (реалізації) товарів, у тому числі операції з безоплатного їх надання, є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті. 212 Податкового кодексу платниками (акцизного) податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з підпунктом 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 Податкового кодексу України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктами оподаткування є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Таким чином, продаж (реалізація) суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів кінцевим споживачам є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відтак, при вирішенні спору та перевірці обґрунтованості здійснених відповідачем донарахувань грошових зобов'язань з податку на прибуток, податку на додану вартість, акцизного податку встановленню підлягають обставини фактичного отримання безоплатно підакцизних товарів, їх реалізації кінцевому споживачу для некомерційного використання.

Водночас, під час судового процесу позивач посилався на те, що фактично між позивачем та його контрагентами не було операцій з безоплатної передачі товару позивачу ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл», як і не було подальшої реалізації підакцизних товарів, оскільки фактично між позивачем та зазначеними суб'єктами господарювання відбувались операції зі зберігання товарів та подальшої їх передачі уповноваженим особам поклажодавців.

Надаючи оцінку висновкам позивача та відповідача, слід виходити із дії доктрини «превалювання сутності над формою», яка дає можливість перекваліфікувати операції відповідно до їх реального змісту, якщо такий зміст очевидно суперечить зовнішній формі. Метою використання такої доктрини на практиці є зміна податкових наслідків операцій платника податків із тими, які мали настати у випадку слідування її формі.

Незалежно від виду укладеного між суб'єктами господарювання договору, на підставі фактичного виконання якого здійснюється формування платником податків даних податкового обліку, операції слід обліковувати відповідно до їх дійсної економічної сутності, а відтак, за умови встановлення факту безоплатного отримання підакцизних товарів та подальшої їх реалізації кінцевому споживачу, слід визнати обґрунтованим нарахування відповідних здійснених відповідачем донарахувань грошових зобов'язань.

Виходячи із положень цивільного законодавства за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

В разі встановлення відповідності виконаних між позивачем та його контрагентами операцій з ознаками договору зберігання, тобто, зокрема, відсутності факту набуття товару у власність та наявність факту повернення товару поклажодавцям зі зберігання, такі операції не можуть кваліфікуватись як операції з безоплатної передачі товарів та їх подальшої реалізації кінцевому споживачу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем як зберігачем та ТОВ «Парком Транс», ТОВ «Бел-Ойл» як поклажодавцями було укладено договори зберігання, згідно з умовами яких поклажодавці в цілях ведення власної господарської діяльності передають зберігачу, а зберігач приймає на відповідальне зберігання та зобов'язується протягом дії договорів повернути поклажодавцям (відпустити уповноваженим представникам поклажодавців) у прийнятих на збереження обсягах паливно-мастильні матеріали (надалі - товар).

В період, охоплений перевіркою, позивачу на пункти АЗС від ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл» надходили паливно-мастильні матеріали, що підтверджується товарно-транспортними накладними. Зазначені операції (надходження товару) документально оформлені позивачем як прийняття товару на зберігання у відповідності до актів приймання-передачі на відповідальне зберігання.

Пунктами 4.4 договорів передбачено, що повернення товару зі зберігання поклажодавцям (його уповноваженим особам) здійснюється в ємності поклажодавців в місцях зберігання через паливно-роздавальні колонки на підставі спеціальних карток поклажодавців. При цьому, поклажодавці гарантують, що пред'явники цих карток є його уповноваженими особами.

З актів приймання-передачі карток слідує, що ТОВ «Стейт Оіл» передавало, а ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл» приймали дублікати номерних пластикових карток на кожне місце відпуску товару. За твердженням позивача, саме на підставі цих пластикових карток ТОВ «Стейт Оіл» здійснювало відпуск товару зі зберігання.

Як свідчать обставини, що встановлені судами попередніх інстанцій, отриманий від ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл» товар було відпущено позивачем через мережу АЗС. При цьому, позивач стверджував, що такий відпуск було здійснено на підставі карток саме у межах договорів зберігання як повернення поклажодавцям переданого на зберігання товару, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі товару із відповідального зберігання, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Перекваліфіковуючи задекларовані позивачем операції зі зберігання товару та їх передачі поклажодавцям в операції з безоплатного отримання підакцизних товарів та їх подальшої реалізації, відповідач, суди першої та апеляційної інстанцій цілком обґрунтовано встановили, що зміст досліджених операцій дає підстави вважати, що фактично як такого зберігання не було, про що свідчать наступні обставини.

Під час проведених контрольних заходів контрагентів позивача не виявлено первинних документів, які б засвідчили факт наявності на зберіганні у позивача належних на праві власності ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл» паливно-мастильних матеріалів, що також підтверджується відповіддю ТОВ «Бел-Ойл» та актами інвентаризації обсягів залишку пального. З огляду на те, що існують відомості, які спростовують факт передачі товару позивача на зберігання, суди попередніх інстанцій дійшли юридично правильного висновку про те, що фактично відбулась безоплатна передача товару позивачу.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, договори зберігання передумовою для отримання товару зі зберігання визначають відповідні заявки поклажодавців, якими по факту виступали спеціальні картки. Згідно з поясненнями позивача, вказані картки виготовлялись Товариством та передавались контрагентам, що пред'являли такі картки для отримання товару. Водночас, відповідачем під час контрольного заходу позивача не виявлено первинних документів, які б засвідчили факт виготовлення таких карток, а під час судового процесу зразків таких карток не надано, як і не надано доказів, які б засвідчили виготовлення таких карток на замовлення позивача, що в свою чергу спростовує можливість відпуску паливно-мастильних матеріалів зі зберігання уповноваженим особам контрагентів позивача.

Про те, що не відбувався відпуск пального зі зберігання контрагентам свідчить також обставина відсутності пояснень та доказів щодо того як відбувалось транспортування товару з АЗС позивача та того, що відвантаження палива здійснювалося саме у ємності ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл», хоч це прямо передбачено умовами договорів.

Варто відзначити й те, що згідно з твердженнями відповідача, в основному паливно-мастильні матеріали відпускались з АЗС позивача на незначні об'єми (в середньому 40 л). Таким чином, якщо зіставити кількість відпущеного Товариством товару, який був йому переданий ТОВ «Парком Транс» та ТОВ «Бел-Ойл», та кількість виданих чеків, відображена в податковому обліку кількість уповноважених контрагентами осіб є надто великою. Так як вказував відповідач, наприклад, для того, аби відвантажити відповідний об'єм паливно-мастильних матеріалів лише з однієї із АЗС, контрагент повинен був мати понад 20 тисяч уповноважених осіб на місяць, що, в умовах ведення господарської діяльності, є нереальним.

Наведені відомості жодним чином не спростовані позивачем під час судового процесу, а відтак, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що оскільки товар не міг бути відпущений зі зберігання уповноваженим особам контрагентів, фактично позивач здійснював реалізацію паливно-мастильних матеріалів кінцевим споживачам для їх некомерційного використання.

З огляду на те, що фактично суть здійснених між позивачем та його контрагентами операцій полягала не у зберіганні товару, а у безоплатному отриманні підакцизних товарів та подальшій реалізації підакцизних товарів кінцевим споживачам для їх некомерційного використання, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток, податку на додану вартість та акцизного податку.

При цьому колегія суддів вважає, що суди об'єктивно не погодилися із висновком експерта про фактичне підтвердження операцій зі зберігання, оскільки під час судово-економічної експертизи перевірялись виключно первинні документи, без встановлення дійсної суті операцій між позивачем та його контрагентами.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги позивача.

Водночас, колегія суддів вважає висновки суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог передчасними та такими, що зроблені без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак таке судове рішення не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з частиною четвертою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі.

За змістом пункту 3 частини першої статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України у мотивувальній частині судового рішення зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався. В мотивувальній частині рішення наводяться дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінка всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору; визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд повинен це обґрунтувати.

В світлі висновку, викладеному у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України", суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення "Бендерський проти України", відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов'язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з'ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з'ясування об'єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника податків негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Разом з тим, наведених вимог суд апеляційної інстанції не дотримався.

На підставі аналізу наведених вище положень підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», пунктів 5, 7, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 29, внаслідок реалізації товарів у підприємства з'являється дохід, який підлягає оподаткуванню податком на прибуток підприємств.

Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів.

З аналізу наведених положень податкового законодавства слідує, що дохід до оподаткування враховується з урахуванням розміру отриманої безповоротної фінансової допомоги.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (частина 1 статті 8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За змістом частин першої та другої статті 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначення господарської операції пов'язане з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Таким чином, в разі не здійснення фактичної поставки товарів контрагентам, кошти отримані від цих осіб, вважаються безповоротною фінансовою допомогою, яка враховується до загального фінансового результату, з якого визначається розмір податку на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій на підставі пояснень позивача, ТОВ «Трансенергобуд ТВК», ТОВ «Бриз Охорона Груп», ТОВ «Юридична компанія «Київ Прайм», ТОВ «Торговий Дім Промбуд», ТОВ «Ліра Солюшн», ТОВ «Лінкер Глобал», ТОВ «Оушен Маркет», ТОВ «БК Будтрансмаш», ТОВ «Трейдексим ФП», ТОВ «Маркетинг Груп ЮА». ТОВ «ТБК Електродім», ТОВ «Дженкон», ТОВ «Кепітал Альянс Груп», ТОВ «БТК Штайн», ТОВ «Будпром Груп», ТОВ «Промтехноресурс», ТОВ «Лород Буд», ТОВ «Спецвантажоперевезення», ТОВ «ТБК Будтехресурс», TOB «РА Інфомодуль Плюс», ТОВ «ТДМ Базіс», ТОВ «Канлімітед», TOB «ІК та Технології», TOB «ТК Омега», TOB «РА Модуль Реклама», ТОВ «Альпіна Капітал», ТОВ «Будпромексперт», ТОВ «Сітігранд», ТОВ «Лайксіті», TOB «ТК Холдинг Проект», ПП «Джепартс», ТОВ «Стройексперт КСП», ТОВ «Вест Прайм», ТОВ «Агардо», ТОВ «Інвестріал Груп», ТОВ «Київсітігруп», ТОВ «Тріолан плюс», ТОВ «Торгвтор Профіт», ТОВ «Голд Експорт ЮА», ТОВ «Спецтехнологія Ресурс», ТОВ «Металопттрейдінг», ТОВ «Електротехносбут», ТОВ «БТК Промбудпостачання», ТОВ «Грінстейт», ТОВ «Колверт», ТОВ «ТандемКОР», ТОВ «ТБК Конкорд Груп», ТОВ «Реклама Прайм», ТОВ «БК Технопромбуд», ТОВ «БК Рамзес 2015», ТОВ «Альтпостач ЛТД», ТОВ «Ледрен», ТОВ «Монтажбуд Спецпроект», ТОВ «Торгова Компанія Корн», ТОВ «Технологічні Промислові Рішення», ТОВ «Отторг Груп», ТОВ «Торгпромбуд Груп», ТОВ «Глобал Автоекспрес», ТОВ «Верман» через роздрібну мережу АЗС здійснювалася купівля пального. В подальшому ці підприємства зверталися до позивача та, надаючи реєстри фіскальних чеків, просили його виписати зведену податкову накладну.

Суд апеляційної інстанції, зазначивши про фактичну реалізацію позивачем пального не контрагентам, яким виписувались податкові накладні, а фізичним особам-споживачам, зробив висновок про те, що підстав для збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств не було, адже дохід для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток (на відміну від акцизного податку, де має значення особа, що отримала товар та мета такого отримання - некомерційне використання) визнається доходом незалежно від того, кому було реалізовано товари: фізичним особам-споживачам чи підприємствам-суб'єктам господарювання.

Дійсно, варто погодитися із правовим висновком суду апеляційної інстанції про те, що дохід для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток визнається доходом, незалежно від того, кому було реалізовано товари: фізичним особам-споживачам чи підприємствам-суб'єктам господарювання. Водночас, визначальним для такого висновку є факт отримання коштів від особи, якій фактично постачались товари, адже якщо кошти оплачували одні особи, а товар отримували інші, то такі кошти набувають ознак безповоротної фінансової допомоги.

В акті перевірки (том 2, а.с. 89) відповідач посилався на те, що кошти у відповідному розмірі отримані від ТОВ «Трансенергобуд ТВК», ТОВ «Бриз Охорона Груп», ТОВ «Юридична компанія «Київ Прайм», ТОВ «Торговий Дім Промбуд», ТОВ «Ліра Солюшн», ТОВ «Лінкер Глобал», ТОВ «Оушен Маркет», ТОВ «БК Будтрансмаш», ТОВ «Трейдексим ФП», ТОВ «Маркетинг Груп ЮА». ТОВ «ТБК Електродім», ТОВ «Дженкон», ТОВ «Кепітал Альянс Груп», ТОВ «БТК Штайн», ТОВ «Будпром Груп», ТОВ «Промтехноресурс», ТОВ «Лород Буд», ТОВ «Спецвантажоперевезення», ТОВ «ТБК Будтехресурс», TOB «РА Інфомодуль Плюс», ТОВ «ТДМ Базіс», ТОВ «Канлімітед», TOB «ІК та Технології», TOB «ТК Омега», TOB «РА Модуль Реклама», ТОВ «Альпіна Капітал», ТОВ «Будпромексперт», ТОВ «Сітігранд», ТОВ «Лайксіті», TOB «ТК Холдинг Проект», ПП «Джепартс», ТОВ «Стройексперт КСП», ТОВ «Вест Прайм», ТОВ «Агардо», ТОВ «Інвестріал Груп», ТОВ «Київсітігруп», ТОВ «Тріолан плюс», ТОВ «Торгвтор Профіт», ТОВ «Голд Експорт ЮА», ТОВ «Спецтехнологія Ресурс», ТОВ «Металопттрейдінг», ТОВ «Електротехносбут», ТОВ «БТК Промбудпостачання», ТОВ «Грінстейт», ТОВ «Колверт», ТОВ «ТандемКОР», ТОВ «ТБК Конкорд Груп», ТОВ «Реклама Прайм», ТОВ «БК Технопромбуд», ТОВ «БК Рамзес 2015», ТОВ «Альтпостач ЛТД», ТОВ «Ледрен», ТОВ «Монтажбуд Спецпроект», ТОВ «Торгова Компанія Корн», ТОВ «Технологічні Промислові Рішення», ТОВ «Отторг Груп», ТОВ «Торгпромбуд Груп», ТОВ «Глобал Автоекспрес», ТОВ «Верман», а не від невстановлених осіб-споживачів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, вказуючи про неотримання від контрагентів, яким виписувались податкові накладні, безповоротної фінансової допомоги, не перевірив від кого фактично надходили кошти на оплату пального. Згадані у вказаній справі фіскальні чеки не дають можливості перевірити хто здійснював оплату, адже право оплатити товар готівкою та банківською карткою є не лише у фізичних осіб-споживачів, а й у підприємств уповноваженими особами підприємства, зокрема на підставі видачі таким працівникам коштів під звіт або за допомогою використання корпоративної банківської картки.

Таким чином, у разі встановлення обставин надходження коштів від фізичних осіб-споживачів, реальність операцій з якими не буде заперечуватись, варто визнати обґрунтованим висновок про незаниження об'єкта оподаткування податком на прибуток. Водночас, в разі ж фактичного отримання коштів від юридичних осіб, яким позивач виписував податкові накладні, слід детально перевірити реальність операцій між позивачем та його контрагентами шляхом надання оцінки всім доказам, що мають значення для вирішення спору.

Роблячи висновки про реальність/нереальність операцій між позивачем та юридичними особами, суд апеляційної інстанції повинен надати оцінку всім важливим доводам, якими обґрунтовував свої рішення відповідач, зокрема про незвітування контрагентами до податкових органів, відсутність у таких персоналу та придбання ними товарів, які в подальшому не реалізовувались.

Суд також повинен й надати оцінку всім важливим твердженням позивача, якими він спростовує висновки податкового органу.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції з дотриманням положень статті 82 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтовано не погодився із позицією експерта, що висловлена в ході проведення судово-економічної експертизи, оскільки експертом під час дослідження не перевірявся факт надходження коштів від юридичних осіб, яким виписувались податкові накладні. Разом з тим, такі висновки суду апеляційної інстанції не спростовують передчасність позиції щодо дотримання позивачем норм податкового законодавства при здійсненні операцій з реалізації паливно-мастильних матеріалів.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судом апеляційної інстанції, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, для чого в разі необхідності зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування цих обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судом апеляційної інстанції на підставі належних та допустимих доказів не було з'ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалене у справі судове рішення в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Приймаючи до уваги те, що сплату судового збору за подання касаційної скарги позивачем ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2017 року відстрочено до ухвалення судового рішення по суті, несплачена сума судового збору підлягає стягненню.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року в частині задоволених позовних вимог та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року в частині відмовлених позовних вимог та постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 в частині, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (код за ) судовий збір в сумі 34 092 191,40 (тридцять чотири мільйони дев'яносто дві тисячі сто дев'яносто одна гривня сорок копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач УДКСУ у Печерському районі, рахунок отримувача 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, код банку отримувача 820019, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету 22030105 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в частині направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає. В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, що передбачені статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді О.А. Веденяпін
І.О. Бухтіярова

І.В. Приходько