Справа № 188/1034/17(2-а/188/61/2017)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 188/1034/17(2-а/188/61/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року в адміністративній справі 188/1034/17 за позовом ОСОБА_1 до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача, з урахуванням вимог п «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зазначає, що позивач має право на пенсію на пільгових умовах, у звязку з тим, що його стаж роботи трактористом, на підприємствах сільського господарства, становить більше 27 років, що підтверджується доказами.

Відповідач, Першотравенське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неврахування судом першої інстанції, під час розгляду справи по суті, відсутність запису у трудовій книжці позивача за 1977 рік, яка б підтверджувала, що він працюючи трактористом, був задіяний у виробництві сільськогосподарської продукції. Також, судом не врахований той факт, що до Управління Пенсійного фонду позивачем не надані уточнюючі довідки, які б підтверджували записи в трудовій книжці за періоди з 01.01.1999 по 02.07.1999 коли останній працював в ПП «Орбіта» та з 16.07.1999 по 07.06.2000 під час роботи в КСП «Зоря». Крім того, судом першої інстанції не надана належна оцінка фактам щодо неоднакових записів про займані посади позивача в 1988 році, де в трудовій книжці вказано тракторист, а в наданій архівній довідці механізатор; за період 1977-1998 років в архівній довідці не зазначена посада; відомості про роботу позивача за 2000 та 2004 рік до архіву не передавались.

Перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач в періоди з 16 серпня 1977 року по 31 грудня 2004 року перебував у трудових відносинах з рядом підприємств сільськогосподарського призначення, де працював на посаді тракториста - машиніста.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1, що він працював на посаді тракториста в періоди: з 16.08.1977 по 12.12.1998 - в колгоспі «Дружба»; з 01.01.1999 по 02.07.1999 - в приватному підприємстві «Орбіта»; з 16.07.2000 по 07.06.2000 - в колективному сільськогосподарському підприємстві «Зоря»; з 25.02.200 по 29.06.2006 - в СВК «Лозівський»; з 29.06.2000 по 31.12.2004 - в товаристві з обмеженою відповідальністю «Агро-Дружба».

Згідно архівного витягу, виданого Петропавлівською районною радою Дніпропетровської області, від 26.04.2016, встановлено, що відомостей про прийом в 1977 році ОСОБА_1 в члени колгоспу немає, але є рішення про його звільнення (а.с. 12).

Відповідно до архівного витягу від 28.04.2016 за № 04-45/16 встановлено, що у 1995 році, рішенням загальних зборів № 1 від 26.01.1995, колгосп «Дружба» реорганізований в КСП «Дружба». Рішенням загальних зборів за № 1 від 25.02.2000 року КСП «Дружба» реформовано у СВК «Лозівський» (а.с.12 звор. бік).

Крім того, згідно протоколу зборів за № 5 від 26.06. 1989, ОСОБА_1 затверджено присвоєну класність тракториста ІІІ ІІ, що підтверджується архівним витягом від 06.06.2016 № 04-45/82 (а.с. 13 звор. бік)

Виходячи з положень ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою визначено, що пенсії на пільгових умовах призначаються трактористам-машиністам, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства-чоловікам після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 3 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, у ОСОБА_1, станом на 02.03.2017, виникло право на пенсію на пільгових підставах, оскільки на вказану дату стаж роботи позивача на посаді тракториста та механізатора складав більше 27 років,

Задовольняючи вимоги позивача у даній справі щодо визнання неправомірною відмови Першотравенського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні пенсії на пільгових підставах та зобов'язання Першотравенського обєднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1, пенсію на пільгових умовах, суд першої інстанції, спираючись на положення пункту "в" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, дійшов висновку, що робота позивача на посаді тракториста, вказують на те, що ОСОБА_2 пропрацював більше 20 років, і відповідно його стаж роботи на посаді тракториста дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах, що є підставою задоволення вимог позивача в зазначеній частині.

При цьому суд першої інстанції правильно послався на те, що вимоги позивача у цій справі повністю підтверджені відомостями, які містяться в його трудовій книжці та архівними довідками, що долучені до матеріалів справи.

Також суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, належать працівники оформлені на роботу трактористами-машиністами, які мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах упродовж повного сезону сільськогосподарських робіт у рослинництві та тваринництві, а відсутність посвідчення не позбавляє права на пенсію, якщо документами підтверджується робота трактористом-машиністом. Крім того, для призначення пенсії на пільгових умовах не має значення також марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, оскільки єдине найменування професії механізаторів сільського господарства „тракторист-машиніст" було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи. До того ж, трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо, а віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі, а доводи апеляційної скарги відповідача визнає безпідставними, оскільки згідно ст.. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В постанові Кабінету Міністрів України, від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній зазначено, що у такому випадку трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, підтверджуються періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, встановленої для окремої категорії працівників, в разі, якщо підприємство, установа або організація були ліквідовані без визначення правонаступника.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до органу Пенсійного фонду України за місцем свого проживання ряд документів, перелік яких визначений цим пунктом, в тому числі: заяву про підтвердження стажу роботи, довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, або інші документи, що підтверджують факт припинення юридичної особи (в тому числі архівні); трудову книжку; документи, видані архівними установами (довідку про заробітну плату, копії документів для проведення атестації робочих місць, копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати). У разі необхідності, заявник може подавати і інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Вказані документи перевіряються органом Пенсійного фонду України за місцем проживання заявника на предмет правильності їх оформлення та відповідність викладених у них відомостей даним паспорта та документам про стаж заявника та передаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, для розгляду по суті (п. 13 Порядку).

Оскільки позивачем по справі наданими до суду архівними довідками та записами в його трудовій книжці повністю підтверджено факт його роботи на посаді тракториста протягом всього спірного періоду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи та повністю дослідив докази по справі - ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Згідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи.

Стаття 94 КАС України визначає розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначені норми законодавства, Пенсійний фонд та його органи звільнені від сплати судового збору та не звільнені від участі розподілу судових витрат при ухвалені судового рішення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо розподілу судового збору, зроблені правильно.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року в адміністративній справі 188/1034/17 за позовом ОСОБА_1 до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року в адміністративній справі 188/1034/17 за позовом ОСОБА_1 до Першотравенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник