Справа № 815/4651/17
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4651/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Снік Вуд Індастрі» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.05.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що TOB «Снік Вуд Індастрі» не погоджується з висновками відповідача, викладеними в актах перевірки та відповідях на заперечення до актів про наявність порушень податкового законодавства з боку TOB «Снік Вуд Індастрі», вважає їх не законними, помилковими, необґрунтованими, які не відповідають фактичним обставинам, та які виникли в результаті невірного тлумачення чинного законодавства України і такими що підлягають скасуванню.

Також представник позивача зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між TOB «Снік Вуд Індастрі» та ПП «Лаванда-Транс», відповідачу у ході перевірки неодноразово були надані усі первинні документи, які підтверджують, що підприємством придбавались роботи з переробки кругляка у дубову дошку обрізну у ПП «Лаванда-Транс» на платній основі, відповідно до умов укладеного договору.

Таким чином, позивач вважає що ним у ході перевірки були надані у повному обсязі усі первинні документи, які оформлені та відповідають положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі за текстом - Положення), заперечень щодо оформлення яких у відповідача не було.

Також представник позивача зазначає, що ТОВ «Снік Вуд Індастрі» правомірно і повністю обґрунтовано врахувало придбані на платній основі роботи з переробки кругляка дубового у дошку дубову обрізну у ПП «Лаванда-Транс» та врахувало їх як витрати, що повністю спростовує безпідставний висновок перевіряючих щодо наявності порушень, вказаних в акті перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні, представник відповідача заперечував проти позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що проведеною перевіркою встановлено завищення витрат за 2014 рік на 1919945 грн., за 2015 рік на 8762375 грн., за 2016 рік на 5722596 грн.

Також представник відповідача зазначив, що у перевіряємому періоді ТОВ «Снік Вуд Індастрі» мало взаємовідносини з підприємством ПП «Лаванда Транс», код за . До перевірки були надані договори, видаткові накладні, акти надання послуг, тощо, дослідивши які, перевіряючі дійшли до висновку, що враховуючи обсяги виконаних послуг, які включають в себе транспортування, навантажувально-розвантажувальні роботи, розпил, облік сировини, без залучення субпідрядника здійснити перелічені роботи не є можливим. При цьому, представник відповідача зазначив, що відсутність субпідрядника при виконанні робіт, які зазначені в отриманих від ПП «Лаванда-Транс» актах виконаних робіт, відсутністю на ПП «Лаванда-Транс» необхідних трудових ресурсів, невідповідність відображених в актах виконаних робіт показників щодо обігу, вартості виконаних робіт показникам необхідних для виконання даного обсягу робіт кількості робітників; невідповідність залучених субпідрядників для виконання робіт, яким нараховувався та виплачувався дохід відповідно до поданих ПП «Лаванда-Транс» до органів ДФС податкових звітів за формою № 1ДФ та за формою №Д4, - можливість фактичного здійснення господарських операцій з надання послуг з переробки лісу круглого, його продажу та доставці, проведення розрахункових операцій із ПП «Лаванда-Транс» не підтверджується.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

19.03.2004 року проведено державну реєстрацію ТОВ Снік Вуд Індастрі за № 0005504. (а.с. 46-50 т.1).

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС в Одеській області згідно пп.75.1.2, п.75.1 ст.75, ст. 77, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Снік Вуд Індастрі (), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складено акт перевірки від 28.03.2017 року № 000060/15-32-14-03/32901525. (а.с. 55-107 т.1).

Не погодившись з висновками акту перевірки від 28.03.2017 року, позивач надав до ГУ ДФС в Одеській області заперечення з додатковими письмовими доказами. (а.с. 120 151 т. 1).

Листом від 18.04.2017 року №3338/10/15-32-14-03-10 ГУ ДФС в Одеській області повідомила ТОВ «Снік Вуд Індастрі», що у відповідності до вимог абз. 4 п. 44.7 ст. 44, п.п 78.1.5 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, у звязку з тим, що разом із запереченнями надано додаткові первинні документи, які мають відношення до фінансово-господарської діяльності підприємства, вивчення та систематизування яких потребує значного часу, буде проведена позапланова документальна перевірка ТОВ «Снік Вуд Індастрі» з питань порушених у запереченні. (а.с. 152 т. 1).

За результатом здійснення виїзної позапланової перевірки ТОВ «Снік Вуд Індастрі», посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області складений акт перевірки від 11.05.2017 року №000135/15-32-14-08/32901525, відповідно до висновків якого ТОВ «Снік Вуд Індастрі» порушено пп. 135.5.4 п. 135.5, п.135.1 ст. 135, п.44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 5,6,7,11,12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318), п. 5, п.7, п.14, п.21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року №996-XIV, що призвело до заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 3143795 грн., у тому числі за 2014 рік на 691180 грн., за 2015 рік на 1594807 грн., за 2016 рік на 857808 грн. (а.с. 155-201 т.1)

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки від 11.05.2017 року №000135/15-32-14-08/32901525, позивач подав до ГУ ДФС в Одеській області заперечення. (а.с. 212-223 т. 1)

За результатами розгляду заперечень на акт від 11.05.2017 року №000135/15-32-14-08/32901525, ГУ ДФС в Одеській області надано відповідь від 26.05.2017 року №4627/10/15-32-14-01-10 «Про розгляд заперечень по акту позапланової виїзної документальної перевірки від 11.05.2017 року №000135/15-32-14-08/32901525, у висновку якого зазначено, що ТОВ «Снік Вуд Індастрі» занижено податок на прибуток в періоді що перевірявся на загальну суму 2798205 грн., у тому числі: за 2014 рік 345590 грн., за 2 грн., за 2016 рік 857808 грн. (а.с. 224 - 233 т. 1).

На підставі акту перевірки від 11.05.2017 року № 000135/15-32-14-08/32901525 та висновку на заперечення від 26.05.2017 року №001014/15-32-14-08/32901525 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2017 року. (а.с. 44 т.1)

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся зі скаргою до ДФС України, за результатом розгляду якої ДФС України прийнято рішення від 10.08.2017 року №17542/6/99-99-11-01-01-25, відповідно до якого скарга ТОВ «Снік Вуд Індастрі» залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін. (а.с. 235-241 т. 1).

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до ст. 77 Податкового кодексу України, документальна планова виїзна перевірка здійснюється, перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 16 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу. Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами. Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Отже, за результатом здійсненої відповідачем перевірки, з урахуванням висновків, викладених в рішеннях про розгляд скарг ТОВ Снік Вуд Індастрі, контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Снік Вуд Індастрі» пп. 135.5.4 п. 135.5, п.135.1 ст. 135, п.44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 5,6,7,11,12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318), п. 5, п.7, п.14, п.21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року №996-XIV, що призвело до заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 2798205 грн., у тому числі: за 2014 рік 345590 грн., за 2 грн., за 2016 рік 857808 грн.

До такого висновку перевіряючі дійшли, провівши дослідження фінансово-господарського стану ПП «Лаванда Транс» відповідно до «Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ПП «Лаванда Транс», дослідивши договори №СН-П1/14 від 01.01.2014 року, № СН-2/14 від 01.01.2015 року, №СН-2/14 від 01.01.2016 року укладених між ТОВ «Снік Вуд Індастрі» та ПП «Лаванда-Транс», акти виконаних робіт, оборотно-сальдові відомості, платіжні документи, товарно транспортні накладні та видаткові накладні.

Посадовими особами податкового органу в акті перевірки від 11.05.2017 року дійшли до висновку про те, що роботи з переробки кругляка дубового у дошку дубову обрізну були придбані у невстановлених осіб, оплату на користь яких здійснено не було, що свідчить про безоплатне отримання зазначених робіт у перевіряємому періоді.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 31.12.2014 року) прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 31.12.2014 року) інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 31.12.2014 року) витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Разом з тим, згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в редакції чинній з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року) прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7. Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно з пунктом 11 П (С)БУ собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати. Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Відповідно до п. 12 цього Положення до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі

виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 15 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290.

Відповідно до п. 5 Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно з п. 21 Положення 15 дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі

справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню. Якщо безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигід протягом кількох звітних періодів, то доходи визнаються на систематичній основі (наприклад, у сумі нарахованої амортизації) протягом тих звітних періодів, коли надходять відповідні економічні вигоди.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року № 996-XIV на даних бухгалтерської звітності базуються фінансова, податкова та інші види звітності.

Відповідно до п.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі Положення).

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 п. 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Підпунктами 2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п. 2 Положення встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачею особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

З наданих суду документів вбачається, що між ТОВ Снік Вуд Індастрі та ПП «Лаванда-Транс» укладені договори поставки товару №СН-2/14 від 01.01.2014 року та на переробку №СН-П1/14 від 01.01.2014 року(том 2 а.с. 39-47).

Відповідно до умов договору поставки №СН-2/14 від 01.01.2014 року постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, систематично поставляти та передавати у власність Покупця визначений цим договором товар, а покупець зобовязується на умовах та в порядку, визначеними цим Договором, приймати названий товар та оплачувати його.

Під товаром, що є предметом поставки за цим договором розуміється лісоматеріали дошка обрізна з дубу. (п1.4 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору поставка товару здійснюється залізничним або автомобільним транспортом на умовах - DDP за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 35.

Відповідно до умов договору поставки №СН-П1/14 від 01.01.2014 року замовник доручає, а виконавець зобовязується виконати відповідно до умов цього договору роботу з переробки кругляка дубового у готову продукцію дошку дубову обрізну, а замовник зобовязується прийняти готову продукцію та оплатити проведену роботу.

Відповідно до п. 1.11 Договору виконавець поставляє автомобільним транспортом замовнику продукцію за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 35.

На підтвердження виконання умов договорів ТОВ «Снік Вуд Індастрі» надано: акти надання послуг та ТТН (а.с. 49-158 т. 2), довідку витрати лісоматеріалів на виготовлення продукції (а.с. 159 т. 2), прибуткові накладні (а.с. 160-202 т. 2), довіреності на імя ОСОБА_1 (директор ПП «Лаванда-Транс») на отримання цінностей від постачальників лісоматеріалів (кругляка) для подальшої переробки (а.с. 203 210 т. 2), специфікації накладні на відпуск лісоматеріалів та ТТН (а.с. 211-250 т. 2, а.с. 1-184 т. 3), видаткові накладні (а.с. 185-239 т. 3), платіжні доручення (а.с. 240-250 т.3, а.с. 1-58, 92-109 т. 4), квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 59-91 т. 4)

Також між ТОВ Снік Вуд Індастрі та ПП «Лаванда-Транс» укладені договори поставки товару №СН-5/15 від 01.01.2015 року та на переробку №СН-2/14 від 01.01.2015 року (том 4 а.с. 117-123).

Відповідно до умов договору поставки №СН-5/15 від 01.01.2015 року постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, систематично поставляти та передавати у власність Покупця визначений цим договором товар, а покупець зобовязується на умовах та в порядку, визначеними цим Договором, приймати названий товар та оплачувати його.

Під товаром, що є предметом поставки за цим договором розуміється лісоматеріали дошка обрізна з дубу. (п1.4 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору поставка товару здійснюється залізничним або автомобільним транспортом на умовах - DDP за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 35.

Відповідно до умов договору поставки №СН-2/14 від 01.01.2015 року замовник доручає, а виконавець зобовязується виконати відповідно до умов цього договору роботу з переробки кругляка дубового у готову продукцію дошку дубову обрізну, а замовник зобовязується прийняти готову продукцію та оплатити проведену роботу.

Відповідно до п. 1.11 Договору виконавець поставляє автомобільним транспортом замовнику продукцію за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 35.

На підтвердження виконання умов договорів ТОВ «Снік Вуд Індастрі» надано: накладні (а.с. 127-130, 245 т.4, а.с. 4-14, 33-34 т. 5), ТТН та акти надання послуг (а.с. 131-244, 246-249 т. 4, а.с. 1-3, 15-32, 35-44 т.5), довідка витрати лісоматеріалів на виготовлення продукції за 2015 рік (а.с. 45 т. 5), прибуткові накладні (а.с. 46-87 т. 5), довіреності на отримання цінностей від імені ТОВ «Снік Вуд Індастрі» на імя ОСОБА_1 (директор ПП «Лаванда-Транс») (а.с. 88-97 т.5), ТТН та специфікації накладні (а.с. 98-209, 217-249 т.5, а.с. 1-29, 35-40 т. 6), видаткові накладні на техсировину та видаткові накладні у переробку (а.с. 210-216 т. 5, а.с. 30-34, 41-74 т. 6), квитанції до прибуткового касового ордеру (75-101 т. 6), платіжні доручення (а.с. 102-250 т. 6, а.с 1-20 т. 7).

Також між ТОВ Снік Вуд Індастрі та ПП «Лаванда-Транс» укладені договори поставки товару №СН-6/16 від 01.01.2015 року та на переробку №СН-2/14 від 01.01.2016 року (том 7 а.с. 41-43).

Відповідно до умов договору поставки №СН-6/16 від 01.01.2016 року постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, систематично поставляти та передавати у власність Покупця визначений цим договором товар, а покупець зобовязується на умовах та в порядку, визначеними цим Договором, приймати названий товар та оплачувати його.

Під товаром, що є предметом поставки за цим договором розуміється лісоматеріали дошка обрізна з дубу. (п1.4 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору поставка товару здійснюється залізничним або автомобільним транспортом на умовах - DDP за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 35.

На підтвердження виконання умов договорів ТОВ «Снік Вуд Індастрі» надано: накладні, ТТН та акти надання послуг (а.с. 44-173 т.7), довідка витрати лісоматеріалів на виготовлення продукції за 2016 рік червень (а.с. 174 т. 7), прибуткові накладні (а.с. 175-177 т. 7), довіреності на отримання цінностей від імені ТОВ «Снік Вуд Індастрі» на імя ОСОБА_1 (директор ПП «Лаванда-Транс») (а.с. 178-185 т.7), ТТН (а.с. 186-188, 192-200, 210 - 216 т. 77), видаткові накладні на техсировину та видаткові накладні у переробку (а.с. 189-191, 201 209, 217-236 т. 6), платіжні доручення (а.с. 237-250 т. 7, а.с. 1-59 т.8).

Разом з тим, відповідач зробив висновок про те, що позивачем занижений податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 2798205 грн., у тому числі: за 2014 рік 345590 грн., за 2 грн., за 2016 рік 857808 грн. з огляду на те, що ПП «Лаванда-Транс» не має основних засобів, трудових ресурсів та виробничих потужностей, факт відсутності управлінського та технічного персоналу, складських приміщень та транспортних засобів свідчить про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання будь-яких послуг, та постачання товарів, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, та з огляду на наявність зауважень щодо дефектності товарно-транспортних накладних.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п. 11.1, 11.3., 11.4., 11.6 - 11.9. Правила оформлення документів на перевезення основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику. У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником. Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил. У випадку перевантаження вантажу в процесі його перевезення на інший автомобіль складається акт довільної форми, в якому обов'язково зазначаються реквізити: повна назва власника транспорту та його адреса, прізвище, ім'я та по батькові водія, державний номер автомобіля Перевізника, який здав вантаж, і Перевізника, який його прийняв. Акт складається у двох екземплярах, які підписуються представниками (водіями) обох Перевізників (по одному для кожного). Це зазначається в товарно-транспортній накладній.

В наданих до суду товарно-транспортних накладних зазначена назва автомобільного перевізника, відмітка про отримання товару, також наявні підписи особи, яка прийняла товар безпосередньо. Крім того, як вбачається з Правил перевезення, наявність відбитку печатки перевізника та отримувача товару є необовязковою і ставиться за необхідності.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими посилання перевіряючих в обґрунтування не підтвердження реальності здійснення господарських операцій та такими що спростовуються зібраними по справі доказами, а дефектність документів на транспортне перевезення, що виразилось у відсутності печаток осіб, підписи яких містяться у наданих товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Так, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на прибуток дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентом. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (послуг) в межах господарської діяльності.

Отже, під час дослідження обсягу податкових прав і обов'язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв'язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції. Аналогічна позиція, викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 10.06.2015 р. в справі № К/800/17762/13.

Витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Податковий орган, не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про порушення позивачем законодавства України.

Разом з тим, надані ТОВ Снік Вуд Індастрі документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеним контрагентом, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт поставки товарів.

При цьому жодною нормою діючого законодавства не передбачено обов`язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява N 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішення від 22.01.2009 зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Також в п. 70, 71 вказаного рішення зазначено, «що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов'язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов'язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1».

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На підставі вищезазначеного суд дійшов до висновку, що викладені фахівцями Головного управління ДФС в Одеській області обставини щодо порушення ТОВ «Снік Вуд Індастрі» вимог Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ є безпідставними та спростовуються зібраними по справі доказами.

Відповідно до вимог податкового законодавства України необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.05.2017 року прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття.

Згідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 50 998,56 грн., відповідно до оригіналу платіжного доручення №8001 від 07.09.2017 року. (а.с. 3 т. 1).

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, з Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семинарська, буд. 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Снік Вуд Індастрі" (, адреса: 65026, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 50998,56 грн. (пятдесят тисяч девятсот девяносто вісім гривень 56 копійок).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.05.2017 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семинарська, буд. 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Снік Вуд Індастрі" (, адреса: 65026, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 50998,56 грн. (пятдесят тисяч девятсот девяносто вісім гривень 56 копійок).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 11 грудня 2017 року.

Суддя О.А. Левчук

.