Справа № 813/2519/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року справа № 813/2519/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача - Чернявська В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ТзОВ "Лабораторія електромагнітних інновацій" до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю ""Лабораторія електромагнітних інновацій" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно заяви про зміну позовних вимог позивач просить суд:

- Визнати протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року;

- Скасувати податкове повідомлення - рішення № від 19.04.2017 року ГУ ДФС у Львівській області;

- Зобов'язати ГУ ДФС у Львівській області відновити задекларовані показники по декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року та повернути на розрахунковий рахунок в банку ТОВ «Лемі» суму ПДВ в розмірі 83 333, 34 грн., зняту з заявленого товариством бюджетного відшкодування за лютий 2017 року по взаєморозрахунках із ТзОВ «Технопроект».

Позовні вимоги мотивовані тим, що у акті перевірки від 18.04.2017 року за № 6/13-01-12-02/36026840 відповідачем не було вказано про відсутність належних первинних документів або наявність недоліків первинних документів, які були складені в ході здійснення господарських операцій з ТОВ «Техпротект плюс» , а відтак не доведено порушень податкового законодавства позивача. Зазначають, що відповідачем лише на підставі отриманої інформації від інших ДФС та податкової міліції інформації фактично визнало правочин між ТзОВ «ЛЕМІ» та ТОВ ««Техпротект плюс» таким, що укладений без мети реального настання правових наслідків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позові, просить позов задоволити.

Позиція відповідача викладена у письмовому запереченні на позов та обґрунтовується тим, що господарські операції ТОВ «ЛЕМІ» із ТОВ «Техпротект Плюс» не мали реального товарного характеру. Зазначають, що наявність у позивача документів, які відповідно до Податкового кодексу України, є необхідними для формування податкового кредиту - податкових накладних виданих «Техпротект Плюс», не є безумовною підставою для віднесення сум податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у зв'язку з тим, що відомості, які містяться в таких податкових накладних є недостовірними. Вказують, що представлені ТОВ «ЛЕМІ» до перевірки податкові накладні не підтверджують факт придбання (роюіт, послуг), не є свідченням реальності господарської операції та містять недостовірні дані щодо змісту господарської операції.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні запереченням, в судове засідання 05.12.2017 року не з'явився, причин не прибуття не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням державної фіскальної служби у Львівської області (далі - відповідач) проведено камеральну перевірку ТзОВ "ЛЕМІ" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року. За результатами перевірки складено акт від 18.04.2017 року за № 6/13-01-12-02/36026840.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом в ході перевірки встановлено: підтвердження бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2017 року в розмірі 19718, 66 грн., порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України при формуванні податкового кредиту за січень 2017 року ТзОВ «ЛЕМІ» у розмірі 83333, 34 грн., що спричинило до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) (рядок 19 декларації) за лютий 2017 року в розмірі 83333, 34 грн.,; завищення заявленої до бюджетного відшкодування суми ПДВ на рахунок платника в банку (рядок 20.2.1 декларації) за звітні (податкові) періоди за лютий 2017 року в розмірі 83333, 34 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення форми «В1»: від 19.04.2017 року № , яким позивачу завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 8333,34 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 20833, 34 грн.

Не погодившись з діями податкового органу щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року та податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2017 року № було подано адміністративний позов до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Аналізовані законодавчі приписи свідчать на користь висновку про те, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, нормативно встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання фіскально зобов'язаною особою податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов'язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності поданні платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Виходячи з наведених норм Податкового кодексу України, предметом камеральної перевірки є лише податкова звітність, тобто відомості, зазначені у відповідній податковій звітності та їх відповідність інформації, яка міститься в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Тобто, під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

В результаті проведеного аналізу податкової звітності підприємства встановлено, що згідно розрахунку суми бюджетного відшкодування (додаток № 3) ТОВ «ЛЕМІ» до бюджетного відшкодування за лютий 2017 року включено суми ПДВ по операціях з постачання послуг з розробки рухомого повітряного комплексу для магнітометрії земних шарів, розробки та дослідження структури матеріалів для виготовлення геофізичних електродів від ТОВ ««Техпроект плюс» () згідно податкових накладних № 327 та № 328від 12.12.2016 на загальну суму ПДВ 83333, 34 грн. В ході камерального аналізу встановлено, що ТОВ «Техпроект плюс» придбало такі товари, засоби для миття, комп'ютерну техніку, спортивний одяг (взуття), паливо, побутову техніку та реалізовує товари (роботи, послуги): вугілля, труби, засоби гігєни, побутову хімію, телефони, послуг з розробки рухомого повітряного комплексу для магнітометрії земних шарів, розробки та дослідження структури матеріалів для виготовлення геофізичних електродів. Виходячи із вищенаведеного на підприємстві ТОВ «Техпроект плюс» відбувається обрив ланцюга по придбаних товарах та перетворення (пере сорт) реалізованого товару, що свідчить про порушення податкового законодавства та формування схемного податкового кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено камеральну перевірку за результатами якої встановлено нереальність здійснення господарської операції у зв'язку з відсутністю технічних умов для надання послуг та відсутністю кваліфікованих трудових ресурсів.

Тобто, податковим органом фактично було перевірено порядок визначення складу податкових зобов'язань та повнота їх нарахування, а це, відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, є предметом документальної перевірки, а не камеральної.

За таких обставин суд доходить до висновку про протиправність дій Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року.

Оскільки в обґрунтування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення покладені висновки акту камеральної перевірки від 18.04.2017 року №6/13-01-12-02/36026840, тому суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 19.04.2017 року № .

Поряд з цим, позовна вимога щодо зобов'язання ГУ ДФС у Львівській області відновити задекларовані показники по декларації з податку на додану вартість за березень 2017 року та повернути на розрахунковий рахунок в банку ТОВ «Лемі» суму ПДВ в розмірі 83 333, 34 грн., зняту з заявленого товариством бюджетного відшкодування за лютий 2017 року по взаєморозрахунках із ТзОВ «Технопроект» не підлягають задоволенню, оскільки за переконанням суду, така є передчасною, а визнання протиправними дій податкового органу щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року та скасування податкового повідомлення - рішення № від 19.04.2017 року ГУ ДФС у Львівській області, є достатнім та повним захистом порушених прав та інтересів позивача.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, враховуючи при цьому доводи сторін, а також наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому, суд присуджує на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 3200 грн., який слід стягнути на його користь з відповідача за рахунок бюджетний асигнувань.

Керуючись ст. ст. 17 -19, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо проведення камеральної перевірки правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2017 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 19.04.2017 року ГУ ДФС у Львівській області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія електромагнітних інновацій» судові витрати в сумі 3200 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 11 грудня 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.