Справа № 826/10310/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Хавтрат О.О.

За участі представників:

Позивача: Кабашний Ю.О.; Сааді Р.М.;

Відповідача: Маланчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.17р. у справі №826/10310/17 за позовом Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) Української православної Церкви до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.17р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №228 від 14.07.17р. «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації»; зобов'язано Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчинити дії, а саме: відновити:

реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реабілітація господарчого двору на Дальніх Печерах Києво-Печерської Лаври» за адресою: 01015, м. Київ, Лаврська, 15 Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра, Дальньопечерна площа, Господарчий двір біля корпусів №51,52,53 від 02.08.2013р. №ІУ 54;

реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації», яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реабілітація господарчого двору на Дальніх Печерах Києво-Печерської Лаври» від 06.02.14р. №ІУ 50;

реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реабілітація господарчого двору на Дальніх Печерах Києво-Печерської Лаври» за адресою: 01015, м. Київ, Лаврська, 15 Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра, Дальньопечерна площа, Господарчий двір біля корпусів №51,52,53 Братський корпус від 26.08.2015р. №КВ 56.

Цією ж постановою суду визнано протиправним та скасовано припис Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.07.17р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудування діяльності, будівельних норм, стандартів та правил.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вважає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та не враховано, що Києво-Печерський історико-культурний заповідник у Печерському районі міста Києва віднесено до пам'яток архітектури національного значення, що підтверджується документально. За законом об'єкти культурної спадщини національного значення віднесено до об'єктів будівництва Y категорії складності, що виключає декларативний принцип оформлення замовником документів, що надають право виконувати будівельні роботи, а відтак підтверджувати готовність таких об'єктів до експлуатації. Отже, декларації, щодо яких прийнято оспорювані накази, містять недостовірні дані у зв'язку із заниженням категорії складності об'єкта та невідповідністю класу наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва, що є порушенням вимог закону.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та установлено судом першої інстанції, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.05.11р. №553, на підставі наказу Департаменту від 11.05.17р. №291 та депутатського запиту групи народних депутатів від 04.04.17р. №3089-17/208, Департаментом проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва: Будівництво споруд поблизу Дальніх печер та прибудови до зовнішнього боку кріпосної стіни Лаврської фортеці на території Києво-Печерського історико-культурного заповідника у Печерському районі м. Києва. Змовник будівництв: Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра (чоловічий монастир) Української Православної Церкви (01015, м. Київ, вул. Лаврська, 15, корп.42).

За результатами перевірки складено акт від 13.07.17р.

В ході перевірки установлено, що Державна архітектурно-будівельною інспекція України зареєструвала подану замовником будівництва - Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) Української православної Церкви декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври» об'єкта за №ІУ 54 від 02.08.13р., а в подальшому - декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври» від 06.02.14р. №ІУ 50 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври» за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Лаврська, 15, Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра, Дальнопечерна площа, Господарчий двір біля корпусів №51, 52, 53, Братський корпус від 26.08.15р. №КВ 856

Проектна документація розроблена ТОВ «Уютний дом». Згідно розрахунку категорії складності проектувальником визначено, що зазначений об'єкт будівництва відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС2 і має ІІІ категорію складності.

Згідно інформації Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ( лист від 15.06.17р. за №060-4431) Національний Києво-Печерський заповідник на вул. Лаврській, 9-15 постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.63р. №970 занесено до переліку пам'яток архітектури національного значення, охоронний №4. Мури монастирські на Лаврській, 9-15 постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.63р. №970 занесено до переліку пам'яток архітектури національного значення, охоронний №4/14.

Відповідно до Додатку А ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва» вказаний вище об'єкт будівництва належить до класу наслідків (відповідальності) СС3 та мав бути віднесений до V категорії складності.

У зв'язку з цим, посадовими особами Відповідача установлені та відображені у акті перевірки наступні порушення вимог містобудівної діяльності:

- проектна організація ТОВ «Уютний дом» занизила клас наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври», чим порушено ч.2, ч.6 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- замовником будівництва Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) Української православної Церкви наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври» об'єкта за №ІУ 54 від 02.08.13р., у частині зазначення категорії складності об'єкта, чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції яка діяла на час реєстрації декларації);

- замовником будівництва Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) Української православної Церкви наведено недостовірні дані у декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври» за №ІУ 50 від 06.02.14р., у частині зазначення категорії складності об'єкта;

- замовником будівництва Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою (чоловічий монастир) Української православної Церкви наведено недостовірні дані у декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври» за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Лаврська, 15, Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра, Дальнопечерна площа, Господарчий двір біля корпусів №51, 52, 53, Братський корпус за №КВ 856 від 26.08.15р., у частині зазначення категорії складності об'єкта, чим порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції яка діяла на час реєстрації декларації).

Цього ж дня, посадовими особами відповідача складено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (надалі - Припис), яким вимагалось від Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) Української православної Церкви у термін до 13.09.17р. усунути виявлені порушення у відповідності до вимог законодавства.

Згідно відмітки посадових осіб у приписі, уповноважений представник замовника будівництва відмовився від отримання припису, у зв'язку з чим примірник припису був надісланий поштою.

Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано Наказ «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації» №228 від 14.07.17р. (надалі - Наказ №228), яким скасовано:

реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реабілітація господарчого двору на Дальніх Печерах Києво-Печерської Лаври» за адресою: 01015, м.Київ, Лаврська, 15 Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра, Дальньопечерна площа, Господарчий двір біля корпусів №51,52,53 від 02.08.13р. №ІУ 54. Замовник будівництва - Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра (чоловічий монастир) Української Православної Церкви;

реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври» за №ІУ 50 від 06.02.14р. Замовник будівництва - Релігійна організація Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра (чоловічий монастир) Української православної Церкви;

реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реабілітація господарчого двору на Дальніх печерах Києво-Печерської Лаври» за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Лаврська, 15, Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра, Дальнопечерна площа, Господарчий двір біля корпусів №51, 52, 53, Братський корпус за №КВ 856 від 26.08.15р.

На адресу Позивача було надіслано повідомлення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларацій про готовність об'єкта до експлуатації від 17.07.17р. №073-6416 (а.с. 41).

Не погоджуючись з вказаними приписом та наказом, Позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд виходив з того, що об'єкт будівництва належить до ІІІ категорії складності об'єкта; висновки перевіряючих щодо належності об'єкта будівництва до пам'яток архітектури є помилковими.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України від 20.05.99 року N 687-XIV «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.11 № 553 (надалі - Порядок №553).

Відповідно до пункту 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до абзацу 1 пункту 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до абзацу 8 цього ж пункту, підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

У своєму зверненні народні депутати вказували на необхідність перевірки та надання дозвільних документів, які підтверджують право забудовників на будівництво об'єктів нерухомості, розташованих поблизу Дальніх печер, де збудовано декілька котеджів, а нині будується велика споруда (зведено три поверхи) та прибудування споруд до зовнішнього боку Кріпосної стіни Лаврської фортеці на території Києво-Печерської Лаври (депутатський запит від 04.04.17р. №3089-17/208 (а.с.164-165)

Отже, враховуючи звернення групи народних депутатів, колегія суддів вважає, що перевірка проведена Відповідачем у межах повноважень, визначених законом, із дотриманням Порядку щодо підстав для її проведення та оформлення результатів.

Надаючи оцінку оспорюваним рішенням Відповідача, прийнятим за результатами перевірки, колегія суддів виходить з наступного.

За правилами статті 9 Закону N 687-XIV (у редакції на час виникнення правовідносин та реєстрації декларації), будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно із частиною 5 статті 26 Закону України від 17.02.2011 року N 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону № 3038-VІ, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

З наведеного слідує, що стадії виконання будівельних робіт на підставі зареєстрованої декларації передують стадії, зокрема, розроблення проектної документації, яка має відповідати вимогам законодавства, будівельним нормам, державним стандартам і правилам.

Положеннями статті 32 Закону N 3038-VI (у редакції, чинній на момент реєстрації вказаних декларацій), на порушення яких вказує апелянт, передбачено таке поняття як категорія складності об'єктів будівництва. На такі категорії поділяються усі об'єкти будівництва. Категорій існує п'ять, де I - найнижча складність об'єкта, а V - найвища.

В силу частин 2-4 указаної норми, категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.11 р. N 557 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Клас наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва визначається згідно з вимогами ДБН В.1.2-14-2009 "Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ" за рівнем можливих економічних збитків і (або) інших втрат, пов'язаних з припиненням експлуатації або втратою цілісності об'єкта.

До V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення (підпункт 4 пункту 6 Порядку).

Отже, категорія складності об'єкта будівництва приймається на підставі визначеного класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва (відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2?16:2013). Клас наслідків (відповідальності) об'єктів будівництва, у свою чергу, встановлюється відповідно до будівельних норм та державних стандартів та визначається за рівнем можливих матеріальних збитків або соціальних втрат, пов'язаних із припиненням експлуатації або із втратою цілісності об'єкта.

Згідно ж ДСТУ-Н Б В.1.2?16:2013 клас наслідків (відповідальності) використовують для забезпечення надійності та конструктивної безпеки будинків, будівель, споруд, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури.

Класи наслідків (відповідальності) поділяються на: незначні (СС1), середні (СС2), значні (СС3). Саме у межах зазначених трьох класів наслідків (відповідальності) і визначають п'ять категорій складності будівництва. Так, у межах класу СС1 визначають І і ІІ категорії, класу СС2 - ІІІ і IV категорії і класу СС3 - лише одна V категорія.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва (п. 2 Порядку віднесення об'єкта будівництва до IV і V категорій складності та ч. 3 ст. 32 Закону N 3038-VI ).

Стаття 34 Закону N 3038-VI регламентує, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Порядком виконання підготовчих робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. N 466 та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04. 2011р. N 461 було запроваджено декларативний принцип оформлення замовником документів, що надавали право на виконання будівельних робіт на об'єктах будівництва I - III категорій складності та підтверджували готовність таких об'єктів до експлуатації. Вказаний принцип полягав у тому, що подана замовником декларація не перевіряється органом державного архітектурно-будівельного контролю на етапі подання на достовірність, а лише перевіряється повнота зазначених у них даних, що випливає з положень пунктів 7-12 Порядку N 466 та пунктів 17,18 Порядку N 461.

Відповідно до зазначених Порядків, саме на замовника відповідно до закону покладено відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Відповідно до пункту 2 Порядку N 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Тоді як відповідно до пункту 3 цього Порядку, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката.

Отже, аналіз законодавства у сфері містобудівної діяльності дозволяє зробити висновок, що законодавцем було введено такий термін як категорія складності, зокрема, з метою визначення кількості стадій проектування об'єкту, визначення необхідності проведення експертизи проектної документації та обсягу процедур, які необхідно пройти для юридичного врегулювання ведення будівництва. Крім того, певні категорії можуть передбачати для учасників будівництва додаткові вимоги.

Як зазначалось вище, об'єкти культурної спадщини національного значення відповідно до підпункту 4 пункту 6 Порядку N 557 віднесено до V категорії складності за ознакою ризиків, що можуть призвести до втрати цих об'єктів. У свою чергу, до значних наслідків (СС3) відносяться, зокрема, пам'ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Отже, з наведених правових норм слідує, що проектна документація має відповідати класу наслідків відповідальності та категорії складності об'єкта будівництва.

Перевіркою установлено невідповідність розробленої проектувальником документації вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, саме у зв'язку із заниженням класу наслідків відповідальності та категорії складності об'єкта будівництва «Реабілітація господарчого двору на Дальніх Печерах Києво-Печерської Лаври» за адресою: 01015, м.Київ, Лаврська, 15 Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра, Дальньопечерна площа, Господарчий двір біля корпусів №51,52,53.

Колегія суддів погоджується з висновками Відповідача, враховуючи визначені законодавством та наведені вище критерії, за якими такі наслідки відповідальності присвоюються об'єкту будівництва.

Згідно з абзацом шостим частини першої статті 1 Закону України від 8 червня 2000 року N 1805-III "Про охорону культурної спадщини", пам'ятка культурної спадщини (далі - пам'ятка) - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, або об'єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об'єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Об'єктом культурної спадщини є - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність (абзац 3 ч.1 ст.1 цього ж Закону).

Як свідчать обставини справи, Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.63р. №970 «Про впорядкування справи обліку та охорони пам'ятників архітектури на території УРСР» Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник на вул. Лаврській, 9-15 занесено до переліку пам'яток архітектури національного значення, охоронний №4. Мури монастирські на Лаврській, 9-15 постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.63р. №970 занесено до переліку пам'яток архітектури національного значення, охоронний №4/14.

Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник є музейним комплексом, що діє на території Києво-Печерської лаври, був заснований у 1922 році, у 1996 році отримав статус національного. Є найбільшим музейним комплексом України, де зосереджено 144 пам'ятки історії та культури.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що проектна документація з будівництва споруд поблизу Дальніх печер та прибудови до зовнішнього боку кріпосної стіни Лаврської фортеці на території Києво-Печерського історико-культурного заповідника у Печерському районі м. Києва не відповідає класу наслідків (відповідальності) СС2 (середні наслідки) та категорії складності, що визначена проектувальником як ІІІ у проектній документації .

Відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону N 3038-VI , у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, відповідно до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що підставою для скасування органом державного архітектурно-будівельного контролю реєстрації декларації є установлення факту наведення у ній замовником недостовірних даних, у даному випадку, в частині категорії складності об'єкта будівництва, що у свою чергу дає підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом за ознаками наведеними у цій нормі, які самі по собі є самостійними .

При цьому, за невідповідності проекту вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності в частині визначення класу наслідків відповідальності та категорії складності об'єкта будівництва, - проект не може вважатись належним, юридично значимим документом в цілях проектування та будівництва.

Доводи Позивача про те, що відповідно до зареєстрованої декларації будівельні роботи проводяться на об'єкті «Реабілітація господарчого двору на Дальніх Печерах Києво-Печерської Лаври», який знаходиться на території Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра, Дальньопечерна площа, Господарчий двір біля корпусів №51,52,53, які не віднесені до корпусів 1-35, що згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.63р. №970 визначено як пам'ятник архітектури національного значення - не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно інформації Міністерства культури України (лист № 392/9-ГА від 20.07.2017 року; а.с.197) будівлі (економічний корпус, братський корпус та склад склотари) відповідно до плану-схеми території Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра не перебувають на обліку як пам'ятки, проте вони знаходяться в Центральному історичному арсеналі міста, на території Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника - складової частини об'єкту всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Київ: Собор Святоі Софії і прилеглі монастирські споруди, Києво-Печерська Лавра», в архітектурній охоронній зоні, в зоні охоронюваного ландшафту та території пам'ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долин р.Дніпра».

При цьому, Міністерство культури України у своєму листі звернуло увагу Позивача на те, що згідно § 172 Оперативних настанов по виконанню Конвенції про охорону Всесвітньої культурної та природної спадщини перед початком будівельних робіт необхідно проінформувати про заплановані роботи Центр Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.

Згідно інформації Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (лист від 24.07.17р. №060-5543; а.с. 196), складська будівля для тари (корпус № 140) розташована біля північної стіни Дебоскета, яка є пам'яткою архітектури місцевого значення відповідно до наказу Міністерства культури України від 21.12.12 № 1566,охор.№ 893/71-Кв.

Мур навколо Дальніх та Ближніх печер є пам'яткою архітектури та містобувудвання національного значення відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 06.09.79 № 442, охор.№ 867/3.

Відповідно до статті 53 Земельного кодексу України, до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про охорону культурної спадщини", межі, зони охорони, обсяги і строки проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту і пристосування об'єктів культурної спадщини, благоустрою історико-культурного заповідника та упорядження історико-культурної заповідної території, а також заходи з охорони і використання об'єктів культурної спадщини, збереження і відтворення традиційного характеру середовища визначаються відповідно у плані організації території історико-культурного заповідника або плані організації історико-культурної заповідної території - науково-проектній документації, що розробляється відповідно до закону в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до абзацу 4 частини 4 цієї норми, містобудівні, архітектурні та ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи, проведення масових і видовищних заходів здійснюються:

у межах історико-культурного заповідника - за погодженням з органом, до сфери управління якого належить історико-культурний заповідник;

у межах історико-культурної заповідної території - за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, на підставі висновку органу, що забезпечує дотримання режиму історико-культурної заповідної території.

Отже, проведенню будівельних робіт на території заповідника, в архітектурній охоронній зоні, в зоні охоронюваного ландшафту та на території пам'ятки ландшафту передують отримання ряду дозвільних документів, погоджень, висновків, тощо, що, у свою чергу, виключає декларативний принцип оформлення замовником документів на право виконання будівельних робіт на об'єктах будівництва, які відносяться до I - III категорій складності.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов'язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

За наведених обставин та правових норм, колегія суддів дійшла висновку про правомірність оспорюваних рішень Відповідача та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, колегія суддів відхиляє подані Позивачем в судовому засіданні додаткові матеріали, а саме: копію плану організації території Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, розробленого ДП «НДПІ містобудування», схваленого Науково-методичною радою з питань охорони культурної спадщини Міністерства культури України 27 лютого 2013 року; копію листа Департаменту культурної спадщини та культурних цінностей Міністерства культури України від 05.07.13р. №1988/10/61-13; копію наказу Міністерства культури України від 04.07.13р. №604 «Про затвердження науково-проектної документації «Плану організації території Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника» та знесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України»; копію листа Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 11.12.17р. №060-9375 щодо впливу об'єкту «Реабілітація господарчого двору на Дальніх Печерах Києво-Печерської Лаври» за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 15, на визначену цінність об'єктів культурної спадщини національного значення, які перебувають на балансі Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, занесеного до пам'яток архітектури національного значення, зокрема, монастирських мурів (охоронний №4/14); копію листа Науково -дослідного інституту історії архітектури та містобудування від 04.12.17р. №36-ар.; копію листа позивача до Міністерства культури України від 28.11.17р. №699/7-ТН.

Наведені на додатково подані Позивачем матеріали, проаналізовані судом, - не спростовують факту невідповідності проектної документації класу наслідків відповідальності та категорії складності об'єкта будівництва. Питання наявності чи відсутності ризиків, що можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини при будівництві нових об'єктів на Дальніх Печерах Києво-Печерської Лаври не входять до предмету доказування у даному спорі. Такі питання вирішуються компетентним органом у порядку надання відповідних дозволів, висновків та погоджень.

Відповідно до пунктів 1,3 частини 1 статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.195, 196, 202, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.17р. у справі №826/10310/17 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.17р. у справі №826/10310/17 скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 12.12.17р