Справа № 820/2384/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р. № 820/2384/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання - Кульчій А.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - Капинос А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Стойка Інни Василівни про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- скасувати рішення №РВ-016 від 25.11.2016 року по відмові у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1;

- зобов'язати відповідача або відповідний структурний підрозділ відповідача внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку, площею 0,1637 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, наданої ОСОБА_4 та здійснити державну реєстрацію вказаної земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова відповідача у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 є протиправною, у зв'язку із чим порушує права та інтереси позивача.

Представник відповідача в письмових запереченнях зазначив, що оскаржуване рішення прийнято на законних підставах та відповідає чинному законодавству.

У судовому засіданні представники позивача підтримали обставини, викладені в позовній заяві та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником нерухомого майна на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 30.04.2009 року, а саме: тип об'єкта - будинок житловий, адреса об'єкта: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Рішенням Червонодонецької селищної ради Балаклійського району Харківської області № 551-VІ від 07.02.2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1, розроблену ТОВ "Підприємство "Астра" для гр. ОСОБА_4, встановлено, що площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд складає 0.1637 га. Передано у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0.1637 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1. Дозволено гр. ОСОБА_4 виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку у встановленому порядку (а.с. 19).

Позивач 11.11.2016 року звернулась із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Рішенням № РВ-016 від 25.11.2016 року державного кадастрового реєстратора Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Стойка Інни Василівни відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогами, установленим Законом України "Про державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: ст. 59 Земельного кодексу України - Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера. водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту. Земельна ділянка площею 0.1637 га згідно ст.ст.58-61 Земельного кодексу України, ст.ст.87-89 Водного кодексу України відноситься до земель водного фонду (водоохоронна зона, прибережно-захисна смуга р. Сіверський Донець), а також невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: Блок «Категорія та призначення» заповнено не вірно. Х5Р Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу (а.с. 13).

Суд зазначає, що питання державної реєстрації земельних ділянок врегульовані положеннями Закону України "Про Державний земельний кадастр", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру". Частиною 2 ст.5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Положеннями ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється в т.ч. за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

Положеннями ст. 60 Земельного кодексу України передбачено виділення у межах водоохоронних зон вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності земельних ділянок під прибережні захисні смуги, а також визначено ширину таких прибережних захисних смуг. При цьому зазначено, що розмір та межі прибережної захисної смуги в межах населених пунктів встановлюються за проектами землеустрою з урахуванням містобудівної документації.

Стаття 87 Водного кодексу України передбачає встановлення водоохоронних зон для створення сприятливого режиму водних об'єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм. Зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України. Виконавчі комітети місцевих Рад зобов'язані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях. Контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється виконавчими комітетами місцевих Рад і державними органами охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 88 Водного кодексу України передбачено з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділення земельних ділянок під прибережні захисні смуги, а також визначено їх розміри. При цьому у межах існуючих населених пунктів встановлення прибережних захисних смуг передбачено з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Як зазначено у ст. 89 Водного кодексу України, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності, у яких забороняється, у тому числі, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Відповідно до п. 1 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 486 від 08.05.1996 року, цей Порядок встановлює єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них. Пунктом 5 вказаного Порядку встановлено, що розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад.

Судом встановлено, що на момент отримання позивачем у власність земельної ділянки вже діяв вищевказаний порядок. При цьому сам проект водоохоронних зон вказаного населеного пункту, спеціально уповноваженими органами не розроблявся, а отже, не узгоджувався з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і не затверджувався відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад.

Відповідачем в порядку ст. 71 КАС України не доведено, в чому полягатиме порушення режиму експлуатації земельної ділянки, який за твердженням відповідача знаходиться в прибережній захисній смузі; не надано доказів складання та затвердження проекту землеустрою по встановленню розміру та меж прибережної захисної смуги річки Сіверський Донець. Таким чином, місце розташування спірної земельної ділянки не суперечить вимогам Водного та Земельного кодексів України у зв'язку з відсутністю доказів знаходження земельних ділянок, наданих для індивідуального дачного будівництва та ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: с. Червоний шлях в прибережній захисній смузі.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого рішення. За таких умов, оскаржуване позивачем рішення не відповідає вимогам закону, що є підставою для його скасування.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача або відповідний структурний підрозділ відповідача внести до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку, площею 0,1637 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, наданої ОСОБА_4 та здійснити державну реєстрацію вказаної земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Питання щодо внесення до Державного земельного кадастру відомостей та здійснення державної реєстрації земельної ділянки віднесено виключно до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та не входить до компетенції суду.

Водночас, частиною 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 11.11.2016 року (реєстраційний номер ЗВ-016), з урахуванням висновків суду у даній справі.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Стойка Інни Василівни про зобов'язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Стойка Інни Василівни про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення № РВ-016 від 25.11.2016 року, прийняте державним кадастровим реєстратором Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Стойка Інною Василівною, про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1

Зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 11.11.2016 року (реєстраційний номер ЗВ-016), з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (код НОМЕР_1. адреса: АДРЕСА_1) сплачену суму судового збору в розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1 під., 6-7 пов., м. Харків, 61022).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлений 12 грудня 2017 року.

Суддя Бідонько А.В.