Справа № 820/2417/17
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 грудня 2017 р. № 820/2417/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - Гури О.В.,

представника відповідача - Косовської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилковому судженні суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, у наданих до суду письмових запереченнях, зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував, з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на підставі наказу № 1235 від 05.05.2016, направлень від 16.05.2016 № 2774, №2775, №2776, №2777, №2778, №2779, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст. 75, ст. 77, п.82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року, проведено планову виїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" (податковий номер 39157669) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.04.2014 по 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 02.04.2014 по 31.12.2015.

Результати перевірки оформлені у вигляді акту №289/230-40-14-01-08/39157669 від 10.06.2016.

Відповідно до висновків акту №289/230-40-14-01-08/39157669 від 10.06.2016 контролюючим органом встановлено порушення:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 244146 грн;

- п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 27081 грн;

- пп. 168.1.2 п. 168.1, пп.168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ "АГРО-ГСМ" у періоді з лютого 2015 року по листопад 2015 року податок на доходи фізичних осіб при виплаті доходів співробітникам підприємства перераховувався з порушенням цільового направлення, а саме на бюджетний код класифікації 11010400.

На підставі висновків акту №289/230-40-14-01-08/39157669 від 10.06.2016 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 24.06.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств на суму 244146,50 грн.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, користуючись правом адміністративного оскарження, звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою.

За результатами розгляду скарги підприємства позивача рішенням Державної фіскальної служби України від 17.08.2016 №17830/6/99-99-11-01-01-25 скасовано податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 № в частині зменшення витрат по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_3 та в частині донарахувань по операціях за період 2015 року щодо яких підтверджено здійснення оплати товариством на користь ФОП ОСОБА_4, в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Головним управлінням ДФС у Харківській області, на підставі рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2016 №17830/6/99-99-11-01-01-25, винесено податкове повідомлення-рішення від 25.08.2016 №, яким, у зв'язку із встановленням порушення пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України збільшено товариству з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 177695,00 грн.

З наявного в матеріалах справи детального розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 №000159140 вбачається, що до його складу увійшли донарахування за платежем податок на прибуток, у зв'язку з порушеннями встановленими контролюючим органом в акті перевірки від 10.06.2016 року №289/20-40-14-01-08/39157669, а саме: за договором №01-11/14 від 01.11.2014 року з ФОП ОСОБА_4, і.п.н. НОМЕР_2 в сумі 91117 грн, договір від 05.01.2015 з ФОП ОСОБА_3 і.п.н. НОМЕР_3 в сумі 76399 грн, заниження доходів по рядку 01 "Дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку" за 2015 рік в сумі 30712 грн за рахунок невірного визначення доходу при реалізації ПСП "Проміні" в сумі 5528 грн, завищення інших операційних витрат (рядок 2180 "Інші операційні витрати" форми №2 "Звіт про фінансові результати") у сумі 25837 грн, за рахунок невірного визначення ТЗР на залишок товарів у сумі 4651 грн (т.1 а.с.122).

При цьому, з акту перевірки від 10.06.2016 року №289/20-40-14-01-08/39157669 вбачається, що на підставу встановленого порушення Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №131, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено інші операційні витрати (рядок 2180 "Інші операційні витрати" форми №2 "Звіт про фінансові результати") у сумі 25837 грн та занижено фінансовий результат до оподаткування у сумі 25837 грн", контролюючим органом зазначено включення до складу інших операційних витрат транспортно-заготівельних витрат у повному обсязі на суму 2218638,52 грн.

Так, позивачем отримано товарів за 2015 рік на суму 176485654,82 грн. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат становить 1,26%. Залишок нереалізованих товарів станом на 31.12.2,50 грн. Транспортно-заготівельні витрати на залишок товарів на 31.12.2015 - 25837 грн, відсоток транспортно-заготівельних витрат становить 1,26%. Залишок нереалізованих товарів станом на 31.12.2,50 грн. Транспортно-заготівельні витрати на залишок товарів на 31.12.2015 - 25837 грн.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Під час судового розгляду справи представником відповідача у наданих поясненнях вказано, що вартість транспортно-заготівельних витрат за 2015 рік становить 2218638,52 грн., при цьому до складу таких витрат включено послуги зберігання товарів на загальну суму 414720,89 грн. за договорами з ТОВ "Нафта-Україна", МПП "Техсервіс", ТОВ "ХАДО-Технологія".

Однак суд зазначає, що такий висновок контролюючого органу не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду справи оскільки відповідно до положення ПСБУ 9 "Запаси" до складу транспортно-заготівельних витрат при формуванні первісної вартості запасів, що придбані за плату включаються затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Витрат на зберігання, як складової частини транспортно-заготівельних витрат ПСБУ 9 "Запаси" не містить.

При цьому, представником позивача під час розгляду справи вказано, що відповідно до наказу про облікову політику товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ", передбачено застосування на підприємстві методу калькулювання собівартості продукції - "прямого счета". Водночас, при застосуванні методу "прямого счета", застосування корегуючого коефіцієнту визначеного ПСБУ 9 "Запаси" таким платником податків не здійснюється.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що висновок контролюючого органу про завищення позивачем інших операційних витрат у сумі 25837,00 грн є необґрунтованим.

Стосовно встановленого контролюючим органом в акті перевірки від 10.06.2016 року №289/20-40-14-01-08/39157669 порушення щодо заниження доходів по рядку 01 "Дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку" за 2015 рік в сумі 30712 грн за рахунок невірного визначення доходу при реалізації ПСП "Проміні" в сумі 5528 грн суд зазначає наступне.

Як вже було вказано судом, на підставі акту перевірки №289/230-40-14-01-08/39157669 від 10.06.2016 контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 року №, яким було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 244146,00 грн.

Зі змісту акту перевірки від 10.06.2016 року №289/20-40-14-01-08/39157669 вбачається, що до вказаного податкового повідомлення-рішення було, зокрема, включено суму донарахувань в розмірі 5528,00 грн у зв'язку з встановленням порушення щодо заниження доходів по рядку 01 "Дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку" за 2015 рік в сумі 30712 грн за рахунок невірного визначення доходу при реалізації ПСП "Проміні".

Під час судового розгляду справи встановлено, що фактично підприємством позивача виявлені контролюючим органом в цій частині порушення не оскаржували та в цій частині податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 року № позивачем було сплачено, про що свідчить копія платіжного доручення від 07.07.2016 року, відповідно до якого підприємством позивача сплачено грошове зобов'язання з податку на прибуток відповідно до акту перевірки від 10.06.2016 року №289/20-40-14-01-08/39157669 у сумі 5528,16 грн (т.1 а.с. 71).

Суд зазначає, що відповідно до положень пп.60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

При цьому, судом встановлено, що 07.07.2016 року позивачем було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 року №, з якої вбачається посилання позивача саме на порушення контролюючим органом в частині виключення зі складу витрат ТОВ "АГРО-ГСМ" вартості транспортно-заготівельних витрат, вартості посередницьких послуг у торгівлі, придбаних у ФОП ОСОБА_4, вартості юридичних послуг, придбаних у ФОП ОСОБА_3

Судом вже вище зазначалось, що за результатами розгляду скарги позивача, Державною фіскальною службою України було прийнято рішення від 17.08.2016 №17830/6/99-99-11-01-01-25.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів відповідачем у справі на підставі рішення Державної фіскальної служби України від 17.08.2016 №17830/6/99-99-11-01-01-25 було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016 року.

В той же час, матеріали справи містять детальний розрахунок до податкового повідомлення-рішення № від 25.08.2016 року, з якого вбачається, включення контролюючим органом суми донарахувань в розмірі 5528,00 грн у зв'язку з встановленням порушення щодо заниження доходів по рядку 01 "Дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку" за 2015 рік в сумі 30712 грн за рахунок невірного визначення доходу при реалізації ПСП "Проміні"

Отже, суд приходить до висновку, про протиправність включення контролюючим органом вказаної суми до податкового повідомлення-рішення № від 25.08.2016 року.

Стосовно встановленого контролюючим органом в акті перевірки від 10.06.2016 року №289/20-40-14-01-08/39157669 порушення щодо протиправного включення до складу витрат товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" вартості посередницьких послуг у торгівлі, наданих ФОП ОСОБА_4 за договором №01-11/14 від 01.11.2014 на загальну суму 699820,00 грн, судом встановлено наступне.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що у перевіряємому періоді товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" мало господарські відносини з ФОП ОСОБА_4 на підставі договору про надання посередницьких послуг у торгівлі №01-11/14 від 01.11.2014 року.

На підтвердження реальності вказаних правовідносин до суду надано договір №01-11/14 від 01.11.2014 року, а також акти виконаних робіт.

При цьому з аналізу вказаних актів виконаних робіт вбачається, що останні містять в собі детальний зміст господарських операцій, які здійснювались в рамках договору №01-11/14 від 01.11.14, зазначено з якими саме контрагентами ФОП ОСОБА_4 проводились переговори з метою продажу товару, зазначено контрагентів ТОВ "АГРО-ГСМ", супроводження операцій з якими здійснювалось ФОП ОСОБА_4

Вказані первинні документи містять в собі усі необхідні реквізити, визначені ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Також представником позивача до суду надано докази оплати позивачем послуг отриманих від контрагента ФОП ОСОБА_4, а саме банківські виписки.

З аналізу акту перевірки судом встановлено, що виключення контролюючим органом вартості посередницьких послуг у торгівлі, наданих ФОП ОСОБА_4 на підставі договору №01-11/14 від 01.11.2014 на загальну суму 699820,00 грн було здійснено у зв'язку з тим, що у штатному розкладі товариства наявні два менеджера по збуту, в актах виконаних робіт відсутня інформація стосовно конкретного переліку наданих робіт (послуг) та їх обсягу; відсутність інших документів, крім самих актів виконаних робіт в підтвердження надання послуг.

Однак суд зазначає, що наявність у ТОВ "АГРО-ГСМ" трудових відносин з 2 менеджерами по збуту, не виключає необхідності у підприємства позивача залучення для виконання окремих робіт, надання послуг інших суб'єктів господарювання.

Крім того, як встановлено судом під час проведення перевірки позивачем було надано штатний розклад, з якого вбачається, що фахівця відповідної кваліфікації в штаті підприємства не має.

При цьому, судом з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до основних видів діяльності ТОВ "АГРО-ГСМ" відноситься: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71); оптова торгівля хімічними продуктами" (код КВЕД 46.75).

Як повідомлено представником позивача суду, укладення договірних відносин із ФОП ОСОБА_4 було обумовлено необхідністю реалізації основних видів діяльності підприємства, а також необхідністю здійснення пошуку покупців на паливно-мастильні матеріали та мінеральні добрива.

Суд також зазначає, що представником позивача до суду надано копії договорів поставки товару укладені між позивачем та контрагентами, які були укладені та виконані за супроводженням ФОП ОСОБА_4 на підставі договору від 01.11.2014 року про надання посередницьких послуг у торгівлі.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд прийшов до висновку про не підтвердження висновків контролюючого органу в цій частині.

Стосовно висновків контролюючого органу щодо виключення зі складу витрат ТОВ "АГРО-ГСМ" вартості юридичних послуг, наданих ФОП ОСОБА_3 на підставі договору від 05.01.2015 року на загальну суму 600000,00 грн судом встановлено наступне.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між ТОВ "АГРО-ГСМ" та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг від 05.01.2015 року, відповідно до до умов якого юридичні послуги за цим договором включають: перевірку на відповідність чинному законодавству проектів договорів, додаткових угод, наказів з основної діяльності та кадрових питань та інших документів, що необхідні для поточної діяльності Замовника; усні та письмові юридичні консультації з опрацюванням конкретних ситуацій (на основі документів та інформації, наданої Замовником); участь в нарадах Замовника при прийнятті рішень з робочих питань, підготовці необхідних протоколів, наказів, листів, повідомлень та іншої документації; представництво інтересів Замовника в державних органах і установах, а також органах місцевого самоврядування, при проведенні перевірок державними органами, що мають контрольні та наглядові функції; представництво інтересів Замовника в судових установах та відділах державної виконавчої служби; представництво інтересів Замовника перед фізичними та юридичними особами, ведення переговорів в інтересах Замовника з третіми особами щодо питань, які є предметом цього Договору; підготовка процесуальних та позапроцесуальних документів (позовних заяв, клопотань, пояснень, скарг на дії та рішення суб'єктів владних повноважень та інше); надання Замовнику чинних нормативно-правових актів та інструктивних документів Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Державної податкової служби України, Фонду державного майна України, Антимонопольного комітету України та інших центральних органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування.

Під час судового розгляду справи представником позивача на підтвердження реальності здійснення правовідносин із ФОП ОСОБА_3 за договором від 05.01.2015 року надано акти виконаних робіт від 30.06.2015 року на суму 120000,00 грн, від 30.09.2015 року на суму 380000,00 грн, від 31.12.2015 року на суму 100000,00 грн.

При цьому матеріали справи містять також докази оплати отриманих від ФОП ОСОБА_3 за договором від 05.01.2015 року послуг.

Судовим розглядом встановлено, що на підставу вказаного порушення контролюючим органом вказано на наявність у штатному розкладі ТОВ "АГРО-ГСМ" юриста; відсутність в актах виконаних робіт інформації стосовно конкретного переліку наданих робіт (послуг) та їх обсягу; відсутність інших документів, крім самих актів виконаних робіт в підтвердження надання послуг.

Однак суд зазначає, що судовим розглядом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" було прийнято до штату юрисконсульта лише 10.07.2015 року.

Водночас, відповідно до посадової інструкції юрисконсульта товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" до його компетенції відносилось: забезпечення ведення вхідної та вихідної кореспонденції, підготовка додаткових угод до діючих договорів, оформлення типових угод з контрагентами.

Таким чином, суд зазначає, що наявність трудових відносин з юрисконсультом з липня 2015 року, не позбавляє позивача можливості залучення для виконання окремих робіт, надання послуг інших суб'єктів господарювання. Крім того, до липня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" взагалі не мало штатного юрисконсульта.

Крім того, суд зазначає, що включення вказаного порушення Головним управлінням ДФС у Харківській області до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вчинено відповідачем здійснено без врахування висновків, викладених у рішенні Державної фіскальної служби України від 17.08.2016 №17830/6/99-99-11-01-01-25, оскільки вказаним рішенням скасовано податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 № в частині зменшення витрат по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_3

З врахуванням встановлених під час судовго розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що господарські операції товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" із контрагентами мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За приписами п.п. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Згідно п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Крім того, відповідно до п.138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п.138.8.1 п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат".

Згідно п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що порушення, які слугували підставою для винесення оскаржуваного повідомлення-рішення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а отже податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016 року ГУ ДФС у Харківській області підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" є таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 13, оф.510, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2665 (дві тисячі шістсот шістдесят п'ять) грн 43 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, код 39599198).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 11 грудня 2017 року.

Суддя Мельников Р.В.