Справа № 806/2125/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" грудня 2017 р. Справа № 806/2125/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання повторно розглянути клопотання ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив:

- визнати відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.03.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 24,00 га на території Брусилівського району (колишньої Озерської сільської ради) в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області С.В. Козаковим - протиправною;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.03.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 24,00 га на території Брусилівського району (колишньої Озерської сільської ради) та прийняти рішення згідно законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначав про безпідставність відмови відповідача у наданні йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння на підставі постанови КМУ №413 від 07.06.2017 "Про деякі питання удосконалення в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними", оскільки надання дозволу здійснюється згідно зі ст.123 Земельного кодексу України, а постанова КМУ №413 є лише стратегією удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2017 позов задоволено.

Визнано протиправною відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.03.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 24,00 га із земель запасу, розташованих за межами населених пунктів на території Брусилівської селищної територіальної громади (колишньої Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області).

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.03.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 24,00 га із земель запасу, розташованих за межами населених пунктів на території Брусилівської селищної територіальної громади (колишньої Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області) та надати відповідь у порядку та відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що дозволи на виготовлення, погодження та затвердження проектів землеустрою земель сільськогосподарського призначення державної власності мають надаватись позивачу тільки за результатами проведення земельних торгів, що передбачено ст.135-137 Земельного кодексу України. При цьому Постанова КМУ №413 є обов'язковою для всіх землекористувачів земель сільськогосподарського призначення державної власності. Крім того, вимога про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння є необґрунтованою, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження органу державної влади.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать розписки в отриманні поштових відправлень.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 09 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 24,00 га з земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної об'єднаної територіальної громади (колишньої Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області). Додатки: графічні матеріали, копія паспорта 2,3,11 сторінки, ін. коду (а.с. 7).

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 06.07.2017 №Г-3367/0-8377/6-17 повідомило ОСОБА_3 про те, що відповідно до постанови КМУ №413 від 07.06.2017 "Про деякі питання удосконалення в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" Держгеокадастр та його територіальні органи повинні під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду у разі надходження заявок на отримання земельних ділянок для сінокосіння, випасання худоби, городництва передавати в оренду лише за результатами проведення земельних торгів та за наявності агротехнічного паспорту земельної ділянки (а.с. 8).

Не погоджуючись із наданою відповіддю, та вважаючи, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області проявляє протиправну бездіяльність щодо ненадання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для сінокосіння, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно частини другої статті 22 Земельного кодексу України, до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до частини 3 статті 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За змістом частини першої статті 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Відповідно до ч.3 ст.134 Земельного кодексу України, земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно зі ч.3 ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частиною першою статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Частиною другою статті 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області було подано клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 24,00 га із земель запасу, розташованих за межами населених пунктів Брусилівської селищної об'єднаної територіальної громади. Додатками до клопотань вказано: копія доручення, графічні матеріали, копія паспорта та ідентифікаційного номера.

Отже, ОСОБА_3 було дотримано вимоги ч.2 ст.123 Земельного кодексу України.

В свою чергу, відповідачем у листі від 06.07.2017 № Г-3367/0-8377/6-17 зазначено підстави для відмови у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не передбачені ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.

Постанова КМУ №413 від 07.06.2017 "Про деякі питання удосконалення в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними", на яку посилається Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності у користування громадянам, а лише затверджує стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Тож колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, діяв всупереч наданим Земельним кодексом України повноваженням.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо визнання протиправною відмови Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для сінокосіння площею 24,00 га за межами населених пунктів Брусилівської селищної територіальної громади згідно клопотання від 09.03.2017.

При цьому суд врахував неналежне надання відповіді Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3, та правомірно зобов'язав відповідача повторно розглянути його клопотання від 09.03.2017, та надати відповідь у порядку та відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України.

Доводи відповідача щодо втручання в його дискреційні повноваження колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачем не заявлялись вимоги щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області видати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на підставі поданих документів.

Суд першої інстанції розглянув спір в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів законності та обґрунтованості спірного рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська