Справа № 348/2014/14-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11194/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2017 року у справі № 348/2014/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

18.08.2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії за Списком № 2 з 05.06.2016 р. згідно вимог ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.10.2017 р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії позивачу із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6.

Крім того, суд зобовязав Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти ОСОБА_1 обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період з 01.07.1991р. по 30.06.1997р. при обчисленні пенсії та здійснити перерахунок пенсії починаючи з 05.06.2006р. з врахуванням повного заробітку, а також виплатити недоплачені йому суми. В решті позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.10.2017 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.1 ст.41 КАС України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1, є пенсіонером і перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за Списком №2 з 05.06.2006року.

Позивач звернувся в пенсійний орган із заявою про включення в оптимізацію заробітної плати, яку він отримував в період з 01.07.2000р. по 31.01.2006р. в тому числі і заробітної плати, яку він отримував в ВАТ «Варьеганефть» в липні-жовтні 2000року (4 місяців) та заробітної плати яку він отримував в ВАТ Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів капітального ремонту свердловин в вересні 2001року (1 місяць).

Проте, пенсійний орган відмовив позивачу в задоволенні заяви оскільки, оптимізація проведена в автоматизованому режимі та взята лише за період 01.10.2001р. по 31.01.2006р., тобто 44 місяці, а пенсія обчислена із заробітної плати за період 01.07.1991р. по 30.06.1997р. та з 01.07.2000р. по 31.01.2006р. (110місяців)

Відповідно до вимог ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції закону, яка діяла на момент спірних правовідносин), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Зміни до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» були внесені Законом України від 22.05.2003р., які набули чинності з 10.06.2003р. Даними змінами передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Із змісту ч. 1-2 ст.41 даного Закону видно, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум (пункт другий статті 41 доповнено абзацом згідно із Законом №2343-IV від 13.01.2005р.).

Отже, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат з яких відповідно до законодавства було сплачено страхові внески.

За періоди до липня 1998 року, тобто до часу, коли вперше запроваджене обмеження, заробітна плата враховується у межах сум, які, включалися до зарплати, з якої обчислювали пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» та які не перевищують 5,6 розміру середньої зарплати в Україні на день отримання заробітку (доходу).

На час отримання позивачем заробітної плати в період з 01.07.1991р. по 30.06.1997р. обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, так як вони були встановлені лише 13.07.1998р. Постановою Кабінету Міністрів України №1064 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку що дії пенсійного органу щодо нарахування пенсії позивачу із обмеженням заробітної плати коефіцієнтом в розмірі - 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні є протиправними. Оскільки, пенсійний органі не врахував ту обставину що страхові внески сплачувались підприємствами до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати, яку позивач отримував у період його роботи у Долинському управлінні по підвищенню нафтовидачі пластів і капітального ремонту свердловин, ОАО «Варьеганнефть», ОАО «Нижневартовскнефтегаз», ОАО «Белорусское УПНП КРС». Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що слід зобовязати пенсійний орган зняти позивачу обмеження коефіцієнта 5,6 заробітної плати за період з 01.07.1991 р. по 30.06.1997 р. при обчисленні пенсії та здійснити перерахунок пенсії з 05.06.2006 р. з врахуванням повного заробітку та виплатити недоплачені суми. В іншій частині рішення не оскаржується.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2017 року у справі № 348/2014/14-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_4

Ухвала кладена в повному обсязі 11.12.2017 року.