Справа № 343/1417/17
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1417/17
Провадження №: 2-а/0343/149/17
ПОСТАНОВА
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої суддi Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа: Калуський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив, та просив визнати протиправним та скасувати рішення Долинського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії № 1 про відмову в призначенні пенсії від 06.06.2017 р., якою йому відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності із-за відсутності необхідного страхового стажу роботи, зобов`язати відповідача зарахувати весь період його служби в органах внутрішніх справ з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. в його страховий стаж, призначити та виплатити йому пенсію по інвалідності з дня встановлення інвалідності, тобто з 22.12.2016 р., а також подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України, постанову в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання та стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що йому 22 грудня 2016 року встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання, у зв`язку з чим від звернувся до Долинського об`єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Однак, управління відмовило йому у призначенні такої пенсії з огляду на відсутність у нього передбаченого законодавством чотирьохрічного страхового стажу на день звернення за пенсією. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу йому зараховано період перебування в Долинському центрі зайнятості та служба з органах внутрішніх справ за 2007 рік, які є відображені в системі персоніфікованого обліку. Його страховий стаж, на думку відповідача, становить 1 рік 1 місяць 15 днів. Аналогічну відповідь йому надало Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області. Однак, він вважає, що його страховий стаж перевищує встановлений законодавством чотирьохрічний строк. Він з 01.09.2004 р. по 01.07.2005 р. навчався в Стрийському вищому професійному училищі № 8, з 25.07.2005 р. по 11.10.2005 р. - отримував допомогу по безробіттю в Долинському районному центрі зайнятості, з 12.10.2005 р. по 19.09.2006 р. - проходив дійсну строкову службу в Збройних силах України, з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. - проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС України в Івано-Франківській області. Згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії він отримував заробітну плату з грудня 2006 року по червень 2014 року, тобто протягом 7 років 7 місяців. В цій же довідці зазначено, що на всі виплати нараховано та сплачено страхові внески до бюджету в повному обсязі. Таким чином, враховуючи те, що йому встановлено ІІІ групу інвалідності, у нього наявний загальний та страховий стаж, вважає, що є достатньо правових підстав для призначення йому пенсії по інвалідності з 22.12.2016 р., тобто з часу встановлення інвалідності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на вищевикладене, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що в судовому засіданні під час огляду його пенсійної справи йому стало відомо, що Долинський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії, крім письмової відмови від 07.04.2017 р. за № 2583/03-01, направленої йому поштою, виніс рішення № 1 про відмову в призначенні пенсії від 06.06.2016 р., оскільки на момент його звернення за пенсією його страховий стаж роботи складав 1 рік 1 місяць 23 дні. Вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з вищевикладених підстав.

Представник відповідача - Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області Павлів В.І. в судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти його задоволення, вказавши, що позов є необгрунтованим і не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж з 01.01.2004 р. обчислюється територіальними органами пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1185 "Про реалізацію деяких положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08.09.2004 р. затверджено Порядок обчислення та сплати сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не сплачених у період з 1 січня 2004 р. до 31 грудня 2006 р., щодо осіб, які не набули (не набудуть) право на пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п. 2 вказаного Порядку суми страхових внесків обчислюються за кожен місяць служби окремо, виходячи із сум грошового забезпечення, що були нараховані особі за відповідні періоди служби. Суми страхових внесків обчислюються на підставі виданих військовими частинами, військовими комісаріатами та іншими уповноваженими на це органами довідок про нараховані суми грошового забезпечення за формою, що встановлюється правлінням Пенсійного фонду України. 08.06.2007 р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 857-V від 03.04.2007 р., зокрема, ст. 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено п. 17, в якому зазначено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню. Оскільки в даних системи персоніфікованого обліку за період служби позивача в ораганх внутрішніх справ наявні відомості лише за 2007 рік, то тільки цей період можна зарахувати до його страхового стажу. Для зарахування періоду з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. немає підстав.

Представник третьої особи - Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать розписки (а.с. 29, 56).

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оглянувши пенсійну справу, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 р. (у справах щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 року (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленою цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки.

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ № 0783804 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22 грудня 2016 року встановлено третю групу інвалідності загального захворювання (а.с. 7).

На момент встановлення інвалідності 22 грудня 2016 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув 30 - річного віку, що підтверджується даними з копії паспорта СЕ178637 від 20.11.2002 р. (а.с. 5-6).

Як вказав позивач, 06 лютого 2017 року, тобто після досягнення 30 років та набуття статусу інваліда, він звернувся до Долинського об`єднаного управління ПФУ з заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с. 37).

Листом № 2583/03-01 від 07.04.2017 р. Долинське об`єднане управління ПФУ повідомило ОСОБА_1 про те, що для призначення пенсії по інвалідності інвалідам ІІІ групи на момент звернення за пенсією при досягненні 30 років необхідно набути 4 роки страхового стажу. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу йому зараховано період перебування в Долинському центрі зайнятості та служба в органах внутрішніх справ за 2007 рік, який є відображений у системі персоніфікованого обліку. Його страховий стаж становить 1 рік 1 місяць 15 днів (а.с. 10).

Рішенням № 1 про відмову в призначенні пенсії від 06/06/2017 р. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності із-за відсутності необхідного стахового стажу роботи - 4 роки. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну і страхову втрату працездатності внаслідок загальноого захворювання за наявності страхового стажу, передбаченого ст. 32 цього Закону. ОСОБА_1 визнаний 22.12.2016 р. інвалідом ІІІ групи загального захворювання. За призначенням пенсії по інвалідності звернувся до управління 06.02.2017 р. Відповідно до ст. 32 Закону особи, визнані інвалідами залежно виду інвалідності за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, для інвалідів ІІІ групи до досягнення 31 року необхідно 4 роки страхового стажу. За поданими документами страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 1 рік 1 місяць 23 дні. Період роботи на службі в органах внутрішніх справ з 01.01.2008 по 20.05.2014 р. зарахувати немає підстав, оскільки згідно ст. 24 вищевказаного Закону страховий стаж з 01.01.2004 р. обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. За поданими документами та за даними персоніфікованого обліку страховий стаж роботи ОСОБА_1 на момент звернення за пенсією складає 1 рік 1 місяць 23 дні (а.с. 34).

Листом № 305/Г-15 від 14.07.2017 р. Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про те, що згідно з записами трудової книги він з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. проходив службу в органах внутрішніх справ. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж з 01.01.2004 р. обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1185 "Про реалізацію деяких положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08.09.2004 р. затверджено Порядок обчислення та сплати сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не сплачених у період з 1 січня 2004 р. до 31 грудня 2006 р., щодо осіб, які не набули (не набудуть) право на пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до зазначеного Порядку суми страхових внесків обчислюються на підставі виданих військовими частинами, військовими комісаріатами та іншими уповноваженими на це органами довідок про нараховані суми грошового забезпечення за формою, що встановлюється правлінням Пенсійного фонду України. З 01.01.2007 р. військовослужбовці (крім військовослужбовців строковоїслужби), особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню. З урахуванням наведеного з 01.01.2007 р. період служби в органах внутрішніх справ зараховується до страхового стажу за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Оскільки в даних системи персоніфікованого обліку за період служби позивача в ораганх внутрішніх справ наявні відомості лише за 2007 рік, то тільки цей період можна зарахувати до його страхового стажу. Для зарахування періоду з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. немає підстав (а.с. 11).

Як вбачається з копії листа Пенсійного фонду України № 3313/05-01 від 26.02.2008 р., останній повідомив начальників головних управлінь Пенсійного фонду України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, що ч. 6 ст. 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено категорії страхувальників, які повинні подавати до територіальних органів Пенсійного фонду України звітність до системи персоніфікованого обліку. Зазначеним переліком не визначено страхувальників для застрахованих осіб, визначених в п. 17 ст. 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме за осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб рядового і начальницького складу. Таким чином, до внесення відповідних змін в законодавство звітність до системи персоніфікованого обліку про зазначених осіб не подається (а.с. 21).

Таким чином, з вищеописаного в судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності, оскільки період його служби у органах внутрішніх справ з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. не зарахований до страхового стажу через відсутність даних про страхові внески у базі персоніфікованого обліку.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З копії трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 05 липня 2005 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2004 р. по 01.07.2005 р. навчався в Стрийському вищому професійному училищі № 8, з 25.07.2005 р. по 11.10.2005 р. - отримував допомогу по безробіттю в Долинському районному центрі зайнятості, з 12.10.2005 р. по 19.09.2006 р. - проходив дійсну строкову службу в Збройних силах України, з 18.12.2006 р. по 20.05.2014 р. - проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС України в Івано-Франківській області (а.с. 8).

Згідно копії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої Долинським районним відділом управління МВС України в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 за період з грудня 2006 року по червень 2014 року отримував заробітну плату. У даній довідці вказано, що на всі виплати нараховано і сплачено страхові внески (єдиний соціальний внесок) до бюджету в повному обсязі. Довідка видана на основі особових карточок (а.с. 9).

Згідно з п. 20 розділу II Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 р., час перебування осіб рядового і начальницького складу на службі в органах внутрішніх справ зараховується до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу за спеціальністю згідно з законодавством.

Відповідно до п. 25 розділу II вказаного Положення особи рядового і начальницького складу підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню за рахунок коштів відповідного бюджету, а також коштів, що надходять від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій згідно з договорами, укладеними між ними і органами внутрішніх справ.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана за підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства у колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції (ОВС), незалежно від місця проходження служби.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (оплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому загоном порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають також і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу", що також підтверджується п. 2.2.16 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р. Тобто періоди служби в органах Міністерства внутрішніх справ України зараховуються до страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками відповідно до цього Закону є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію, - для осіб, зазначених у пунктах 6-9, 11 і 12 статті 11 цього Закону, тобто ця норма стосується і осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ, що також підтверджується п. 2.1.2. вищевказаної Інструкції.

Ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які, відповідно до цього Закону, нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно з ч. 5 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується оглянутими матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 , позивач при поданні заяви про призначення йому пенсії по інвалідності 06.02.2017 р. долучив вищеописану довідку про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с. 9, 38), в якій зафіксовано, що на всі суми виплат нараховано та сплачені страхові внески до бюджету в повному обсязі.

Згідно акту № 163 підтвердження документів про заробітну плату ОСОБА_1 від 13.03.2017 р. при проведенні звірки достовірності заробітної плати останнього відображено його заробітну плату з 2007 року по 2014 рік та підтверджено, що первинні документи, використані при проведенні перевірки достовірні, надані в повному обсязі, додаткових (інших) документів, що свідчать про роботу особи, стосовно якої проводиться звірка, немає (а.с. 42-45).

Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) зокрема за осіб, які проходять службу в органах МВС (пп.1 п.1), визначений Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 р. №178 (далі - Порядок №178).

Згідно пп.1 п. 4 Порядку № 178 обчислення єдиного внеску провадиться платниками єдиного внеску, зокрема, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, - за осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього Порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку № 178 платники подають до територіальних органів доходів і зборів звіти про нарахування та сплату єдиного внеску у строки, порядку та за формою, що встановлюється Мінфіном за погодженням з Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення та сплати сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не сплачених у період з 1 січня 2004 р. до 31 грудня 2006 p., щодо осіб, які не набули (не набудуть) право на пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року №1185 (далі - Порядок №1185), суми страхових внесків обчислюються за кожен місяць служби окремо виходячи із сум грошового забезпечення, що були нараховані особі за відповідні періоди служби. Суми страхових внесків обчислюються на підставі виданих військовими частинами, військовими комісаріатами та іншими уповноваженими на це органами довідок про нараховані суми грошового забезпечення за формою, що встановлюється правлінням Пенсійного фонду України.

Згідно п. 3 Порядку № 1185 сума страхових внесків, що підлягає сплаті щодо осіб, зазначених в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього Порядку, обчислюється управлінням Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах за місцем проживання, до якого особа звернулася за призначенням пенсії, а довідки про нараховані суми грошового забезпечення відповідному управлінню Пенсійного фонду України подаються особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього Порядку, особисто разом із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до п.п. 5, 6 Порядку № 1185, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі узагальнюють інформацію управлінь щодо обчислення сум страхових та подають її до Пенсійного фонду України за формою, що затверджується його правлінням. На підставі поданої від головних управлінь інформації Пенсійний фонд України формує бюджетний запит і надсилає його Мінфіну.

Видатки на сплату сум страхових внесків здійснюються відповідно до Закону (п. 7 Порядку № 1185).

Згідно п. 9 Порядку № 1185 інформація про періоди проходження служби та одержані доходи вноситься до системи персоніфікованого обліку відповідним управлінням на підставі документів, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку.

Аналізуючи вказане, суд прийшов до висновку, що вищевказані нормативні акти зобов`язують саме Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити обчислення суми страхових внесків, що підлягають сплаті за період проходження позивачем служби в органах МВС України, подати відповідну інформацію до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франкіській області та внести інформацію про період проходження служби в органах внутрішніх справ до системи персоніфікованого обліку. Вказане спростовує твердження представника відповідача про те, що відсутність у системі персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за позивача позбавляє управління можливості зарахувати до його страхового стажу період роботи у органах внутрішніх справ. Більше того, якщо виникла заборгованість із сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за ОСОБА_1 , то її стягнення належить до функції органів ПФ України і не може покладатися на позивача.

Таким чином, враховуючи те, що позивачу встановлено інвалідність III групи, його страховий стаж на час звернення за призначенням пенсії по інвалідності відповідав вимогам законодавства, однак відповідач відмовив у призначенні пенсії по інвалідності із-за відсутності необхідного страхового стажу роботи 4 роки, тому суд приходить до висноку, що рішення Долинського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області № 1 про відмову в призначенні пенсії від 06.06.2017 р. слід визнати протиправним та скасувати його, а відповідача зобов`язати зарахувати період служби в органах внутрішніх справ з 18 грудня 2006 року по 20 травня 2014 року в страховий стаж ОСОБА_1 , призначити та виплатити йому пенсію по інвалідності з дня встановлення інвалідності, тобто з 22 грудня 2016 року.

При визначенні дати, з якої слід призначити пенсію по інвалідності, суд враховує дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії - 06.02.2017 р. та необхідність проведення нарахування та виплати пенсії по інвалідності починаючи з 22.12.2016 р., тобто з дати встановлення інвалідності, оскільки згідно з приписами ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії по інвалідності призначаються з дня встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня встановлення інвалідності.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керуться положеннями ч. 1 ст. 94 КАС, згідно якої якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 640,00 гривень сплаченого судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 276 КАС України суд вважає за необхідне зобов`язати Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення. Посилення судового контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист, оскільки, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року в справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності та належної правової процедури.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, в даному ж випадку позивачем не заявлено вимог про присудження конкретного розміру пенсії, а лише про зобов`язання відповідача призначити пенсію, тому в частині вимог щодо звернення постанови до негайного виконання слід відмовити, а позов задовольнити частково.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 43 Закону Украни "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.ст. 1, 8, 11, 14, 15, 20, 21, 24, 30, 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 1, 23, 56, 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 р., Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 р. №178, Порядку обчислення та сплати сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не сплачених у період з 1 січня 2004 р. до 31 грудня 2006 p., щодо осіб, які не набули (не набудуть) право на пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року №1185, Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р., керуючись ст.ст. 159, 160, 163, 167, 256, 267 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Долинського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області № 1 про відмову в призначенні пенсії від 06.06.2017 р., яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності із-за відсутності необхідного страхового стажу роботи.

Зобов`язати Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати період служби в органах внутрішніх справ з 18 грудня 2006 року по 20 травня 2014 року в страховий стаж ОСОБА_1 , призначити та виплатити йому пенсію по інвалідності з дня встановлення інвалідності, тобто з 22 грудня 2016 року.

Cтягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 640,00 (шістсот сорок гривень) сплаченого судового збору.

Зобов`язати Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

В частині вимог щодо звернення постанови до негайного виконання відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя:

Повний зміст постанови складено 08 грудня 2017 року.