Справа № 137/1641/17
Суддя: Гопкін П. В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

137/1641/17

04.12.2017

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання призначити та виплачувати пенсію,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області яким просив суд: визнати неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, щодо відмови у призначенні пенсії згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зобовязати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити та виплачувати йому пенсію згідно вказаного вище Закону.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 15.09.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»

06.10.2017р. листом № 996/Ш-12 від 06.10.2017 йому було відмовлено у призначенні пенсії. Вказану відмову він вважає протиправною, оскільки порушує його право на пенсійне забезпечення.

Відповідач надав суду письмове заперечення проти позову, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області взагалі не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1. Позивачеві було надано лише лист-розяснення, згідно ЗУ «Про звернення громадян» за №966/Ш-12 від 06.10.2017 (а.с. 29-31) у якому розяснено, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення. Розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у документах, які надаються відповідними уповноваженими структурними підрозділами.

Ухвалою суду від 14.11.2017 р. відкрито скорочене провадження у даній справі (а.с. 9) та запропоновано відповідачеві надати заперечення проти позову.

24.11.2017 р. на електронну адресу суду, а 29.11.2017 р. поштовим зв'язком до суду надійшли письмові заперечення відповідача разом із клопотанням про проведення розгляду справи у загальному порядку (а.с. 11).

Дослідивши заперечення та матеріали адміністративного позову, беручи до уваги повідомлені позивачем обставини та надані відповідачем заперечення суд вважає за необхідне розглядати справу у порядку скороченого провадження, оскільки ухвалення законного судового рішення можливе без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та заперечення відповідача приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, в силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 2 КАС України суд перевіряє чи прийнято оскаржуване рішення суб'єктів владних повноважень з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.04.2014 року у справі за №К/800/6155/14, де колегія суддів зазначила, що оскільки до компетенції адміністративних судів відноситься виключно оцінка законності дій/бездіяльності, чи рішень суб'єкта владних повноважень, суд не має права вирішувати питання, що належить до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржуються, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону.

Позивач ОСОБА_1,15.09.2017, звернувся до УПФУ із заявою про призначення йому пенсії згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. (а.с.24).

Нормами статі 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають особи, які звільнені зі служби.

Згідно ст. 2 даного Закону необхідною умовою для пенсійного забезпечення військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджене постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затвердженої у Міністерстві юстиції України від 15.02.2007 року №135/13402.

Відповідно до п. 1 Порядку 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб " на органи Пенсійного фонду України покладені функції з призначення та виплати пенсій, а функція визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій виходить за межі їх компетенції. Питання щодо порядку встановлення розмірів грошового забезпечення належить до компетенції силових міністерств та відомств. Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, .якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Отже, згідно вказаного Порядку особи, яким має призначатись пенсія не повинні особисто звертатися за призначенням пенсії. Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії особи, яка претендує на призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформляється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Таким чином, з аналізу вищезазначених положень законодавства слідує, що питання щодо порядку встановлення розмірів грошового забезпечення та підрахунку вислуги років належить до компетенції силових міністерств та відомств,а головне управління як територіальний орган Пенсійного фонду України здійснює призначення та виплату пенсій військовослужбовцям на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами де особа проходила службу.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.05.2014 року у справі № К/800/4242/13.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не приймало жодного рішення про відмову у призначенні пенсії позивачеві ОСОБА_1, а лише, листом №966/Ш-12 від 06.10.2017 року, надало розяснення про умови та порядок подання заяви про призначення пенсії за вислугу років згідно ЗУ « Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та запропонувало позивачеві звернутись до головного управління Національної поліції України у Вінницькій області для оформлення необхідних документів, а також подання заяви про призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб " (а.с.5).

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В силу ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частиною 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не приймало жодного рішення щодо відмови у призначенні пенсії позивачеві, ОСОБА_1 Лист-роз'яснення №996/Ш-12 від 06.10.2017, який відповідачем було надіслано позивачу містить лише рекомендаційний характер, і не може вважатись рішенням, яке підлягає оскарженню в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства.

Аналізуючи вказані вище норми законодавства, а також викладені обставини, суд прийшов до висновку, що у даних правовідносинах відсутній спір, а тому права та інтереси позивача не підлягають захисту, оскільки, не були порушені.

Судові витрати, у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ", ст. ст. 2, 7,9, 11, 17, 71,86, 94, 158-163, 183-2, 255 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання призначити та виплачувати пенсію відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Гопкін П. В.,