Справа № 646/7845/17
Суддя: Сорока О. П.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/7845/17
№ провадження 2-а/646/229/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.17 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Сорока О.П. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання здійснити призначення пенсії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить визнати неправомірним рішення Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про відмову у призначені пенсії, зобовязати Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова провести обчислення пенсії за вислугою років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 06.05.2017, виходячи з розміру пенсії 90 відсотків від суми щомісячного заробітку.

Позов обґрунтовано тим, що 06.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за вислугою років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», надавши необхідні документи. Однак рішення Управління від 12.05.2017 року у призначені пенсії було відмовлено. Відмова мотивована тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VIII , що вступив у законну силу 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». В той же час, позивач вважає вказане рішення про відмову незаконним.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.11.2017 року залишено без розгляду адміністративний позов в частині вимог ОСОБА_1 до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання здійснити призначення пенсії за період з 06.05.2017 року по 08.05.2017 року.

Представник відповідача подав заперечення проти позову зазначивши, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема Закону України «Про прокуратуру». Більш того, 15.07.2015 року набув чинності Закон України „Про прокуратуру" від 14.10.2014 за №1697-УІІ. У зв'язку з набуттям чинності Закону України „Про прокуратуру" від 14.10.2014 за №1697-УІІ, положення Закону України „Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми ст. 50-1, якими було врегульовано пенсійне забезпечення працівників прокуратури (прокурорів). Таким чином, право, умови та порядок щодо призначення пенсії за вислугу років прокурорам на час звернення гр. ОСОБА_1 вже визначалось лише Законом України „Про прокуратуру" від 14.10.2014 за №1697-УІІ. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Закону №1697 прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Дослідивши доводи позовної заяви та заперечень на позов, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Частиною 1 ст.44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

ОСОБА_1 06.05.2017 року звернувся до Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова з заявою про призначення пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року.

Рішенням Слобожанського об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова від 12.05.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у признані пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» оскільки з червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Не погодившись з даним рішенням позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормою ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно даних трудової книжки та довідки прокуратури Полтавської області від 28.04.2017 року № 11-521вих-17, ОСОБА_1 має стаж роботи станом на 28.04.2017 року- 22 роки 00 місяців 02 дні.

Як вбачається з письмових доказів у справі, ОСОБА_1 звертаючись до відповідача з відповідною заявою, просив призначити йому пенсію за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991.

Разом з тим, приписи ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність з 15.07.2015.

При цьому, 15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 N 1697-VII, положеннями статті 86 якого визначено порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

З огляду на наведене, враховуючи, що позивач реалізував своє право на звернення за призначенням пенсії 06.05.2017 р., питання щодо наявності у нього права на пенсійне забезпечення як працівника прокуратури має вирішуватись у відповідності до приписів чинної на цей час ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року.

За приписами ч.1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

Враховуючи наведене вище, для набуття права на пенсійне забезпечення за вислугу років станом на 06.05.2017, тобто на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, стаж позивача мав становити 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Відповідно до ч.6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Як вбачається з матеріалів справи, стаж роботи позивача в органах прокуратури на момент звернення до відповідача з заявою, склав 22 років 00 місяців 02 дні, що є недостатнім для призначення йому пенсії за вислугу років за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014.

Посилання позивач на ст. 58 Конституції України є безпідставним, оскільки на час звернення до відповідача законодавцем по іншому унормовано право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Суд зазначає, що норми закону які були чинні як на дату звернення 06.05.2017 року передбачали, що стаж на пенсію розраховується станом на час звернення за призначенням пенсії. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії 06.05.2017 року то і стаж рахується з дати звернення за призначенням пенсії.

Суд зазначає, що станом на 06.05.2017 року позивач не мав необхідного стажу за вислугу років (23 роки), що встановлено приписам ч. 1 ст. 86 Закону №1697.

Посилання позивача на рішення Конституційного суду України є помилковим оскільки в даному випадку норми які просить застосувати є недіючими, при цьому у позивача на час дії ст. 50-1 в редакції від 12.07.2001 право на пенсію не виникло. Позивач набув 20 річного стажу лише у 2015, а з 2011 редакція цієї статті була змінена та стаж необхідний для призначення пенсії рахувався в залежності від дати звернення за її призначенням з 20 років до 1 жовтня 2011 року до 25 років стажу з 1 жовтня 2020 року. Аналогічну норми містить ст. 86 діючого Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, позивач по закону України "Про прокуратуру" в редакції 2001 року не отримував права на пенсію та з урахуванням дати звернення за пенсією, 06.05.2016 року, не отримував його не згідно ст. 51-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції 2011 року не по ст. 86 діючого закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2-5, 8-12, 69-72, 79, 86-87, 94, 158-163 КАС України,

постановив :

Позов ОСОБА_1 до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання здійснити призначення пенсії залишити без задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя О.П.Сорока