Справа № 686/18055/17
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

30 листопада 2017р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вказує, що 24.08.2017 року винесено постанову серії БР №593582, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що вона є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи, тому просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

В судовому засіданні позивач не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі, просить відмовити в його задоволенні, вважає позов безпідставним та необгрунтованим.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 24.08.2017 року винесено постанову серії БР №593582, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. Дані обставини підтверджуються копією постанови, наявною в матеріалах справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушеннявідповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

У звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що поліцейський СРПП №2 Полонського ВП ГУНП в Хмельницькій області рядовий поліції ОСОБА_2 не був зобовязаний складати протокол про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням ст. 256 КУпАП і розглядати справу за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи.

Зокрема, суд бере до уваги той факт, що позивач не заперечує про порушення ним ПДР України, за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного суд вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 - відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 72, 86, 94, 159-162 КАС України, ст.ст. 9, 22, 258, 256, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

На постанову суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду.

Суддя