Справа № 296/5570/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"05" грудня 2017 р. Справа № 296/5570/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "05" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив:

- визнати неправомірними бездіяльність (дії) Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині невиконання постанови Корольовського районного суду м.Житомира по адміністративній справі № 296/151/17 від 31 січня 2017 року;

- скасувати повідомлення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. про повернення виконавчого документа від 27.06.2017 року по адміністративній справі № 296/151/17 від 31 січня 2017 року;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира по адміністративній справі № 296/151/17 від 31 січня 2017 року.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 05.10.2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що у справі боржником є Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, але Суд визначає виконавцем підлеглий підрозділ боржника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області - Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Також зазначає, що Корольовський районний суд м.Житомира не взяв до уваги, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі державного виконавця Кузьменко О.С. не бере до уваги та порушує норму права - ч.1 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" - місце виконання рішення, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належать стягувачу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2017 року Корольовським районним судом м.Житомира постановлено постанову, якою зобов'язано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) та зміну порядку та способу виконання судового рішення за постановою Корольовського районного суду м.Житомира по адміністративній справі № 2а-384/14 від 05 серпня 2015 року.

На виконання постанови суду 15.06.2017 року Корольовським районним судом м.Житомира було видано виконавчий лист по справі № 296/175/17.

24.05.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Є. складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зі змісту повідомлення вбачається, що виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у процесі проведеної перевірки з'ясовано, що у виконавчому документі не зазначено прізвище, ім'я по батькові та посада особи, яка його видала.

В подальшому було видано новий виконавчий лист, однак головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зі змісту повідомлення вбачається, що виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не підвідомчий відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Вважаючи, що відповідачем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу неправомірно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини, прийшов до висновку, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повертаючи виконавчий документ без прийняття до виконання, шляхом прийняття відповідного повідомлення від 27.06.2017 року, діяв на підставі Закону та у межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги про визнання неправомірними бездіяльності та дій відповідача є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За приписами ст.181 КАС України, відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Такими органами державної виконавчої служби є: 1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень. 2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень. 3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Згідно ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року N 1403-VIII, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із п.1 ч.2, ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Згідно ч.1, 3 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Однак, колегія суддів зауважує, що у спірних правовідносинах не вирішується питання щодо визначення підвідомчості між кількома органами державної виконавчої служби, а конкретно визначається питання щодо виконання судового рішення, боржником у якому є Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавчий документ, виданий Корольовським районним судом на виконання постанови в справі № 2а-384/14, може бути пред'явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Оскільки Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області є структурним підрозділом територіального органу центрального органу виконавчої влади, а саме: Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, тому виконавчий лист підвідомчий відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

З огляду на те, що стягувачем звернуто виконавчий документ до примусового виконання не за підвідомчістю, колегія суддів вважає, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повертаючи виконавчий документ без прийняття до виконання, шляхом прийняття відповідного повідомлення від 27.06.2017 року, діяв на підставі Закону та у межах своїх повноважень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "05" жовтня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук