Справа № 820/5290/14
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 грудня 2017 р. № 820/5290/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" до Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2014 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод", в якому просив суд визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за № від 22.11.2013 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено частково; скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за № від 22.11.2013 року; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" () сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 487.20 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишено без задоволення; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 р. по справі № 820/5290/14 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.08.2017 р. касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області задоволено частково; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року у справі №820/5290/14 скасовано; справу №820/5290/14 направлено на новий розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Протокольною ухвалою суду від 15.11.2017 року у зв'язку з реорганізацією замінено неналежного відповідача у справі Державну податкову інспекцію у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на належного Київську ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з 30.10.2013 року по 31.10.2013р. проведено невиїзну позапланову документальну перевірку ТОВ «Силові енергетичні машини-ЕМЗ» з питань правильності визначення податкових зобов'язань по земельному податку за 2011-2013 роки, за результатами якої складено Акт перевірки від 01.11.2013 року № 747/20-34-15-03-18, відповідно до якого встановлені позивачем порушення п.287.6 ст. 287 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено суму податкового зобов'язання по земельному податку на загальну суму 3141849.46 три., в тому числі за 2011 рік-435954,92 гри., за 2012 рік - 1424633,04 три., за 10 місяців 2013 рік -1281261,50 грн.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом прийняте податкове повідомлення - рішення від 22.11.2013 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 3927311,83 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 785462,37 грн.

ТОВ «СЕМ-ЕМЗ» не погоджується з висновками Акту та винесеним на його підставі податковим повідомленням-рішенням, просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та поданих до суду запереченнях проти позову заперечувала, посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області за № від 22.11.2013 року винесене відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" пройшло передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набуло правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в Київській ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

Як свідчать матеріали справи, Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міністерства доходів та зборів у Харківській області на підставі п.п. 78.1.1. п. 78 ст. 78, ст. 79 Податкового Кодексу України введеного в дію Законом України від 02.12.2010 року №2755-УІ, із змінами та доповненнями, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Силові енергетичні машини ЕМЗ» з питання правильності визначення податкових зобов'язань по земельному податку за 2011 - 2013 роки.

За результатами зазначеної перевірки складено Акт від 01.11.2013 року № 747/20-34-15-03-18 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Силові енергетичні машини ЕМЗ» () з питання правильності визначення податкових зобов'язань по земельному податку» за 2011-2013 роки»

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 287.6 ст. 287 Податкового Кодексу України 287.6 ст. 287 Податкового України занижено суму податкового зобов'язання по земельному податку на суму 3 141 849,46 грн., в тому числі: за 2011 рік 435954,92 грн., за 2012 рік 1 424 633,04 грн., за 2013 рік 1 281 261,50 грн. (а.с. 82-89 т. 1).

На підставі висновків акту від 01.11.2013 року № 747/20-34-15-03-18 ДПІ у Московському районі м. Харків ГУ Міндоходів у Харківській області було винесене податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2013 р., яким визначено суму грошового зобов'язання ТОВ «СЕМ-ЕМЗ» щодо не сплати земельного податку в розмірі 3141849,46 грн. та нарахована штрафна (фінансова) санкцій в розмірі 785462.37 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2010 року затверджено мирову угоду по справі №Б-50/137-07 про визнання банкрутом Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод".

На виконання мирової угоди Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» передає основним кредиторам ТОВ «Укрінвест» та ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» нежитлові виробничі приміщення та інші виробничі основні фонди. У свою чергу, ТОВ «Укрінвест» та ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» передають вказані основні фонди як внесок до статутного фонду позивача.

Відповідно до акту приймання-передачі №ЕЗ від 24.12.2010р. позивач отримав від ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» та від ТОВ «Укрінвест» (за актом приймання-передачі №27-07/2011р. від 27.07.2011р.) об'єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці за адресою м. Харків, пр.-т Московський, 199.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 11475664, наданою Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області рішення про державну реєстрацію нерухомого майна було прийнято 08.09.2011р.

Актом перевірки позивача встановлено, що земельний податок до бюджету з моменту передачі обєктів нерухомості нараховує Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод», виходячи з площі ділянки, яка з урахуванням прилеглої до обєкту нерухомості території в узгоджених сторонами межах складає 79 600,3 м2.

Між Державним підприємством «Харківський електромеханічний завод» та позивачем укладено договір від 15 серпня 2012 року №21-3 про відшкодування витрат податку на землю.

Як встановлено Вищім адміністративним судом України в ухвалі від 07.08.2017р. у даній справі спірними у межах даного спору є питання чи повинна юридична особа, яка набула право власності на нерухомість, сплачувати земельний податок за земельну ділянку, на якій розташоване отримане нерухоме майно, коли наявний договір, за яким особа, у користуванні якої була земельна ділянка, погодилася сплачувати земельний податок за неї, а особа, яка отримала нерухоме майно - компенсуватиме ці платежі.

Підпунктами 14.1.72 та 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 та 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, закріплено положеннями статті 377 Цивільного кодексу України.

Отже платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов'язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Застереження в договорі про те, що особа продовжує сплачувати земельний податок за користування землею, на якій розташований обєкт нерухомості, а новий власник відшкодовуватиме її сплату, не звільняє останнього від обов'язку сплати податку за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ним майно, оскільки договором не можна змінити виконання обов'язку, встановленого податковим законом.

Судовим розглядом встановлено, як зазначалось раніше, що з 08.09.2011р. позивач є власником об'єктів нерухомості загальною площею 77584,7 кв.м., розташованих на земельній ділянці за адресою м. Харків, пр.-т Московський, 199. Земельний податок до бюджету з моменту передачі обєктів нерухомості нараховує Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод», виходячи з площі ділянки, яка з урахуванням прилеглої до обєкту нерухомості території в узгоджених сторонами межах складає 79 600,3 м2.

Отже, суд приходить до висновку, що вказана земельна ділянка площею 79 600,3 м2 перебуває у користуванні позивача та саме у нього виникає обов'язок щодо сплати земельного податку за її користування.

Однак, позивач дій з отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчислення і сплату земельного податку відповідно до п. 275.1ст. 275 Податкового кодексу, яка встановлює ставки податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено не вчиняв.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Момент виникнення у особи прав на землю визначений в ст. 125 Земельного кодексу України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Отже, за загальним правилом обов'язок сплачувати земельний податок виникає у особи в день державної реєстрації права власності на земельну ділянку або права постійного користування землею в органах державної реєстрації цих прав.

Водночас, Податковий кодексу України містить і винятки із загального правила. Зокрема, згідно із п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням при будинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001, а справляння плати за землю - Податковим кодексом України від 02.12.2010р.. Згідно з п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Крім того, за загальним правилом за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. Відтак доводи позивача про застосування до спірних правовідносин ст.ст. 116, 120 Земельного кодексу України є безпідставним.

Враховуючи зазначене, факт державної реєстрації права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю (споруду), що розташована на такій земельній ділянці, не є визначальним в аспекті оподаткування податком за земельні ділянки, що зумовлює виникнення у власника відповідного об'єкта нерухомості обов'язку сплачувати згаданий податок, починаючи з моменту проведення державної реєстрації права власності на відповідну будівлю.

Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки не проведена.

В силу вимог п. 271.1 ст. 271, п. 275.1 ст. 275 Податкового кодексу України визначальним фактором для обчислення земельного податку з такої ділянки є її площа.

При визначенні цієї площі ДПІ у Московському районі керувалися умовами мирової угоди від 18.11.2010р. по справі №Б-50/137-07. Було досліджено безпосередньо мирову угоду, додаток №1 до неї (схема придбаних за мировою угодою об'єктів нерухомості, яка є в матеріалах справи) та акти приймання-передачі №ЕЗ від 24.12.2010р. та №27-07/2011р. від 27.07.2011р.

Методика розрахунку грошової оцінки окремої земельної ділянки для нарахування земельного податку визначена, зокрема, п.275.1 ст.275 Податкового кодексу України, якою визначено ставки податку за земельні ділянки в залежності від групи населених пунктів з чисельністю населення, тис. осіб за 1 кв. метр з урахуванням коефіцієнта, що застосовується у містах Києві, Сімферополі, Севастополі та містах обласного значення.

Так, за 2011р. позивачеві донараховано земельний податок в сумі 435 954,92 грн., який було розраховано як: 79 600,3 м2 * 10,08* 1,63 = 1 307 764,77 грн. (за календарний рік), де: 79 600,3 - площа земельної ділянки, яка зайнята об'єктами нерухомості з урахуванням експлуатації та обслуговування; 10,08 - встановлена ст. 275 Податкового кодексу, ставка податку на землю за 1 м2. помножена на коефіцієнт, що застосовується для міст обласного значення (3,36*3.00); 1,63 - коефіцієнт зональності для Московського проспекту, встановлений рішенням 20 сесії Харківської міської ради 22 скликання «Про затвердження ставок земельного податку у м. Харкові» від 27.02.1997р. № б/н.

Враховуючи, що рішення про державну реєстрацію прав на нерухомого майна прийнято 08.09.2011р., ТОВ «Силові енергетичні машини ЕМЗ» донараховано земельний податок в 2011р. за 4 календарні місяці наступним чином: 1 307 764,77 грн. / 12 місяців = 108 988.73 грн. (розмір земельного податку за календарний місяць). 108 988,73 грн. * 4 місяці = 435 954,92 грн.

За 2012р. позивачеві донараховано земельний податок на суму 1 424 633,04 грн., розрахунок якої виглядає наступним чином: 79 600,3 м2 * 10,98* 1,63 = 1 424 633.04 грн., де: 79 600,3 м2 - площа земельної ділянки, яка зайнята об'єктами нерухомості з урахуванням експлуатації та обслуговування; 10,98 - встановлена ст. 275 Податкового кодексу в редакції Закону № 4235-УІ від 22.12.2011р. ставка податку на землю за 1 м2 помножена на коефіцієнт, що застосовується для міст обласного значення (3,66*3,00); 1,63 - коефіцієнт зональності для Московського проспекту, встановлений рішенням 20 сесії Харківської міської ради 22 скликання «Про затвердження ставок земельного податку у м. Харкові» від 27.02.1997р. № б/н.

За 2013р. позивачеві нараховано земельний подачок на суму 1 281 261,50 грн. Донарахування здійснені наступним чином: 79 600,3 м2 * 11,85* 1,63 = 1 537 513,80 грн. (за звітний рік), де: 79 600,3 м2 площа земельної ділянки, яка зайнята об'єктами нерухомості з урахуванням експлуатації та обслуговування; 11,85 - встановлена ст. 275 Податкового кодексу в редакції Закону № 5503-У1 від 20.11.2012р. ставка податку на землю за 1 м2, помножена на коефіцієнт, що застосовується для міст обласного значення (3,95*3,00); 1.63 - коефіцієнт зональності для Московського проспекту, встановлений рішенням 20 сесії Харківської міської ради 22 скликання «Про затвердження ставок земельного податку у м. Харкові» від 27.02.1997р. №б/н.

У зв'язку з тим, що перевірка проведена станом на 22.11.2013р., податок нараховано за 10 календарних місяців 2013р. і виглядає наступним чином: 1 537 513,80 грн. (загальна сума за звітний рік / 12 місяців = 128 126,15 (сума земельного податку на місяць). 128 126,15 грн. * 10 місяців = 1 281 261,50 грн.

Враховуючи викладене вище, суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача обґрунтованими, а отже позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення прийнятого на підставі цих висновків не підлягають задоволенню.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте податковим органом, є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, через що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" до Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 11.12.2017.

Суддя Рубан В.В.