Справа № 820/9264/13-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р.Справа № 820/9264/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю представників апелянта ОСОБА_1, Миронова О.А.

представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та її представника - адвоката Миронова Олега Анатолійовича на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2013р. по справі № 820/9264/13-а за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, третя особа ОСОБА_7, про визнання протиправною бездіяльності незаконною, визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_6, звернулась до суду із позовом до Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області (далі - відповідач-1, Виконком Бабаївської селищної ради), Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (далі - відповідач-2, Інспекція ДАБК), третя особа ОСОБА_7, в якому, з урахуванням уточнень, просила: (а.с.3-7, 23-26)

- визнати незаконною бездіяльність Інспекції ДАБК та Виконкому Бабаївської селищної ради стосовно порушення порядку введення в експлуатацію самовільно збудованої будівлі за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати рішення Виконкому Бабаївської селищної ради № 272 від 12.08.2008р. "Про прийняття до експлуатації житлового будинку, розташованого на садибі АДРЕСА_2 належній гр. ОСОБА_7.";

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.09.2008р. серії НОМЕР_2 та дублікат свідоцтва про право власності від 30.06.2010р. серії НОМЕР_3 на нерухоме майно (будинок) за адресою: АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_7;

- визнати незаконною бездіяльність Інспекції ДАБК та Виконкому Бабаївської селищної ради при призначенні позапланової перевірки (щодо перевірки об'єкта - АДРЕСА_1);

- визнати незаконними дії Виконкому Бабаївської селищної ради з видачі ОСОБА_7 свідоцтва (та дубліката свідоцтва) на нерухоме майно (будинок) за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2013р., з урахуванням ухвали від 09.12.2013 року, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_6: (а.с.86-90, 100-101)

- визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області № 272 від 12.08.2008р. "Про прийняття до експлуатації житлового будинку, розташованого на садибі АДРЕСА_2 належній гр. ОСОБА_7.";

- визнано незаконними дії Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області з видачі ОСОБА_7 свідоцтва (та дубліката свідоцтва) на нерухоме майно (будинок) за адресою: АДРЕСА_1;

- визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.09.2008р. серії НОМЕР_2 та дублікат свідоцтва про право власності від 30.06.2010р. серії НОМЕР_3 на нерухоме майно (будинок) за адресою: АДРЕСА_1, видані на ім'я ОСОБА_7;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з державного бюджету (п/р 4011 УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) на користь ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 34,50 грн.

ОСОБА_5 та її представником - адвокатом Мироновим Олегом Анатолійовичем, як від особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов'язки, подано апеляційні скарги. При цьому, апелянтом та його представником вказано, що про наявність даного судового рішення їм стало відомо лише у вересні 2017 року. (а.с.131-134, 162-166)

В обґрунтування апеляційних скарг, ОСОБА_5 та її представником - адвокатом Мироновим Олегом Анатолійовичем вказано про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим вони просять суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Представники ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні

Представники третьої особи проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що відповідно до договору комісії від 16.01.2007р., укладеного між ОСОБА_6 (комітент) та ОСОБА_7 (комісіонер), останній зобов'язався здійснити пошук об'єкту нерухомості, вимоги до якого визначено договором, надати комітенту звіт про виконання договору, а також усе отримане за угодами, які будуть укладені на виконання договору комісії.

Відповідно до проміжних актів комісіонера від 01.03.2007р., 29.03.2007р., 05.04.2007р. та кінцевого звіту від 20.08.2008р. (а.с.60-67) ОСОБА_7 придбав за рахунок ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,12 га із об'єктом незавершеного будівництва (готовність 68 %) за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2007р. (а.с.8-11, 68-76)

Так, згідно згаданого договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, останній придбав незакінчений будівництвом будинок літ. "А-1" готовністю 68 %, а також земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану на території Бабаївської селищної ради АДРЕСА_3 передану для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка).

Згідно рішення Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області від 12.08.2008р. № 272 "Про прийняття до експлуатації житлового будинку, розташованого на садибі АДРЕСА_2 належній гр. ОСОБА_7." (а.с. 14) вирішено клопотати перед Харківською райдержадміністрацією про прийняття до експлуатації закінченого будівництвом житлового будинку літ. А-2 житловою площею 88,0 кв.м., загальною площею 284,20 кв.м., розташованого на садибі АДРЕСА_4

З посиланням на вказане рішення Виконкомом Бабаївської селищної ради ОСОБА_7 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.09.2008р. (а.с. 12), згідно якого останньому належить на праві приватної власності будинок житловий з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, 30.06.2010р. Виконкомом Бабаївської селищної ради видано дублікат свідоцтва на зазначене вище нерухоме майно (а.с. 13, 96).

Разом з тим в 2007 році вказане нерухоме майно ОСОБА_7 було надано в іпо теку Відкритому акціонерному товариству «ВТБ Банк» на забезпечення кредитних зо бов'язань, про що було 14.06.2007 року внесено відповідні записи до Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. (а.с.141-144)

03.09.2013 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за кредитом в розмірі 4.976.317,00 гривень на користь ПАТ «ВТБ Банк» на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.04.2013 року.

В процесі виконання вказаного судового рішення було звернуто стягнення на неру хоме майно боржника, в тому числі на земельну ділянку та житловий будинок, розташо вані за адресою АДРЕСА_5 який був предметом іпотеки.

Ці обставини у 2013 році під час розгляду справи в суді першої інстанції не були повідомлені Пау товим С.А. суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач по справі - ОСОБА_6 померла.

На електронних торгах, що були проведені 10.05.2017 року в рамках виконавчого провадження, вказане нерухоме майно було придбане апелянтом.

08 вересня 2017 року апелянтом отримано свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок (реєст ровий № 2810 від 08.09.2017 року). (а.с.139-140)

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративного суду.

Проте, на думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень .

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» відповідно до п.7 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому, п.10 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є не стільки правомірність дій Інспекції ДАБК та Виконкому Бабаївської селищної ради стосовно порядку введення в експлуатацію та прийняття і видача відповідних рішень стосовно самовільно збудованої будівлі за адресою: АДРЕСА_1, скільки правомірність набуття права власності на таке нерухоме майно та відповідну земельну ділянку за вищезазначеною адресою. Зокрема, оскаржуються дії відповідачів, пов'язані із юридичними фактами, стосовно яких існує спір про право цивільне. Тобто, мова йде про захист порушеного саме цивільного права.

Відтак, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права власності на нерухоме майно, а тому підлягає вирішенню саме за правилами цивільного судочинства.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постановах від 03.11.2015 року (справа № 21-2054а15), від 24.01.2017 року (справа № 815/6165/14), яка відповідно частини 1 статті 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Таким чином, не обговорюючи питання правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів вважає, що в цьому випадку неоднаково застосовано статтю 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом».

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

За правилами частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених стст.155,157 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадженн у справі, якщо справу не належить розглядти в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням встановлених обставин та допущених судом першої інстанції порушень норм процессуального права постанова суду першої інстанції у справі підлягає скасуванню з прийняттям ухвали про закриття провадження у справі з одночасним роз'ясненням позивачу права звернення за захистом своїх прав до суду цивільної юрисдикції.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст. 157, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та її представника - адвоката Миронова Олега Анатолійовича задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2013р. по справі № 820/9264/13-а скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, третя особа ОСОБА_7, про визнання протиправною бездіяльності незаконною, визнання незаконним та скасування рішення - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Старосуд М.І.