Справа № 334/3092/16-а(2-а/334/17/17)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2017 рокусправа № 334/3092/16-а(2-а/334/17/17)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А., Дадим Ю.М.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2017 року у справі № 334/3092/16-а (2-а/334/17/17) за позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є Правобережне обєднане УПФУ м. Запоріжжя (далі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку йому пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 18-288вих.-16 від 19.04.2016 року; зобовязати відповідача здійснити йому з 01.01.2016 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії, а саме, у редакції Закону № 3668-IV від 08.07.2011) у розмірі 80 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області № 18-288вих.-16 від 19.04.2016 року, без обмеження її максимального розміру.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що зволікання Кабінету Міністрів України у виданні акту, який регламентує порядок перерахунку пенсії, не може бути підставою для позбавлення цього права, виходячи з принципу правової визначеності відсутність порядку перерахунку не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, який був гарантований законом. Апелянт зазначав, що у даному випадку є звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод шляхом внесення змін до законодавства.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначені, відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії, як підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ до частини 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-VІІ внесено зміни, передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Суд першої інстанції вважав, що за таких обставин, відповідач не може на власний розсуд провести перерахунок пенсії за умови відсутності відповідного законодавства. Суд першої інстанції вказував, що з 01 січня 2015 року на законодавчому рівні не передбачено в якості підстави для перерахунку пенсії за вислугу років колишнім працівникам прокуратури, підвищення заробітної плати працюючим працівникам прокуратури.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному обєднаному УПФУ Запоріжжя та з 22.05.2013 року отримує пенсію за вислугою років, яка призначена відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати.

20.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати відповідній категорії працівникам прокуратури, надавши довідку прокуратури Запорізької області № 18-288вих.-16 від 19.04.2016 року.

Своїм листом від 29.04.2016 року №109/С-1 УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у звязку з відсутністю підстав, передбачених законодавством для перерахунку пенсії.

Встановлено, що Законом України від 28.12.2014 року №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Закон України «Про прокуратуру» №1789 від 05.11.1991 року, згідно якого ОСОБА_1 у 2013 році було призначено пенсію за вислугою років, втратив чинність у звязку з прийняттям Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 року, який набрав чинності 15.07.2015 року, крім окремих статей, зокрема, які регулюють призначення пенсії працівникам прокуратури, а саме: частини 3, 4, 6, 11 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Положення ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у звязку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697.

Отже, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 01.12.2015 року, та на час звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу у квітні 2016 року за перерахунком пенсії на підставі частин 13 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789, зазначена норма втратила чинність.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 року, який набрав чинності з 15.07.2015 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, тобто вказаний Закон не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. На даний момент нормативно-правових актів, які регулюють умови та порядок перерахунку пенсій не прийнято. Отже, законодавець, встановивши право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, не визначив умови та порядок її перерахунку, що позбавляє можливості пенсійному органу здійснити перерахунок у встановленому порядку.

Аналізуючи вище приведене законодавство, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем обґрунтовано було відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» відповідно до довідки про заробітну плату прокуратури Запорізької області № 18-288вих.-16 від 19.04.2016 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд не уповноважений перебирати на себе повноваження Кабінету Міністрів України та самостійно встановлювати порядок та умови перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2017 року у справі № 334/3092/16-а (2-а/334/17/17) залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.М. Дадим