Справа № 754/3905/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/3905/17
У Х В А Л А

08 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., розглянувши клопотання Управління Державної міграційної служби України в Київській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1) звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Київській області (далі - Відповідач, Управління ДМС в Київській області) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 23.05.2016 року №140 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, прийнятого щодо ОСОБА_1;

- зобов'язання Відповідача повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України про скасування рішення від 23.05.2016 року №140 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, прийнятого щодо ОСОБА_1.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2017 року задоволено клопотання Відповідача та передано справу №754/2905/17 на розгляд за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 09.11.2017 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 187 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася, зокрема, в тому, що Апелянтом до апеляційної скарги не було додано документ про сплату судового збору.

Управлінню ДМС в Київській області було надано строк для усунення недоліків - двадцять днів з моменту отримання копії ухвали від 09.11.2017 року, яку було отримано Апелянтом 14.11.2017 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали від 09.11.2017 року Апелянтом на адресу суду 04.12.2017 року засобами поштового зв'язку було направлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено, що згідно інформаційної довідки заступника начальника відділу бухгалтерської служби та фінансово-ресурсного забезпечення Управління ДМС в Київській області від 30.11.2017 року №7/194 станом на 30.11.2017 року залишок на реєстраційному рахунку загального фонду за кодом економічної класифікації видатків 2800 становить 333,69 грн. При цьому Відповідачем зазначено, що лише 10.12.2017 року очікується надходження коштів, що, у свою чергу, унеможливлює виконати своєчасно вимоги ухвали суду від 09.11.2017 року.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Приписами ч. 6 ст. 187 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Як вже було зазначено в ухвалі від 09.11.2017 року, з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва становить 704,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначив, що вимога сплати зборів судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Водночас, у цій же справі суд вказав, що зважаючи на визначне місце, яке займає право на суд у демократичному суспільстві, органи судової влади повинні забезпечити належний баланс між інтересами держави у стягненні судових зборів за розгляд позовів, з одного боку, та інтересом позивача у відстоюванні свого позову в суді, з другого боку.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання та відстрочення Апелянту сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 88, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Управління Державної міграційної служби України в Київській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року - задовольнити.

Відстрочити Управлінню Державної міграційної служби України в Київській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у розмірі 704,00 грн. до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст.ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк