Справа № 686/10851/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/10851/17

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

30 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом першої інстанцію встановлено, що 06 травня 1993 року Хмельницькою облдержадміністрацією позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1987 року серії НОМЕР_1.

Рішенням комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 30 травня 2014 року №75, визнано безпідставним видачу ОСОБА_2 посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС у зв'язку із непідтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження.

На виконання зазначеного рішення, управлінням соціального захисту населення Хмельницької РДА з 01 липня 2014 року припинено позивачу виплату пільг, допомог та компенсацій, що передбачені для учасників ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року визнано протиправним і скасовано рішення Комісії №75 від 30 травня 2014 року.

На виконання постанови суду, відповідачем прийнято рішення від 28 листопада 2016 року, оформлене протоколом №103, яким скасовано рішення від 30 травня 2014 року та відновлено позивачу статус учасника ліквідації на ЧАЕС та із 28 листопада 2016 року, поновлено останньому виплату компенсацій, пільг та допомог.

Однак позивач вважає, що така виплата мала б бути йому відновлена з дати припинення-01 липня 2014 року, а не з моменту скасування відповідачем рішення Комісії №75 від 30 травня 2014 року.

Оскільки Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації відмовилося в добровільному порядку поновити ОСОБА_2 пільги, передбачені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з моменту порушення його прав, він звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить із наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-XII)

Відповідно до статті 9 цього Закону, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, зокрема є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС-громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Статтею 13 Закону № 796-XII встановлено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за: 1) пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою; 3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім'ї у зв'язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

Статтею 48 Закону № 796-XII визначено порядок призначення та виплати пільг та компенсацій за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону № 796-XII, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1-ої категорії, інвалід ІІІ групи за захворюванням, повязаним із виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС довічно.

06 травня 1993 року Хмельницькою облдержадміністрацією позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1987 року серії НОМЕР_1. Однак, 30 травня 2014 року відповідач прийняв рішення від №75, яке вподальшому в судовому порядку визнано протиправним та скасовано, про безпідставність видачі ОСОБА_2 посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, зважаючи на те, що позивач який має право на пільги, відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в результаті неправомірних дій відповідача, з моменту прийняття рішення комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 30 травня 2014 року №75, був незаконно позбавлений соціальних гарантій, якими користуються учасники ліквідації наслідків на ЧАЕС, а також враховуючи те, що відповідно до закону держава несе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що УПСЗН Хмельницької РДА зобов'язне було відновити ОСОБА_2 виплату допомог, пільг та компенсацій з часу їх припинення, а не з моменту відновлення такого права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.