Справа № 819/1972/17
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

819/1972/17

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1972/17

06 грудня 2017 р.

м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мандзія О.П. розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до публічного акціонерного товариства "2 ремонтний завод засобів зв'язку" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (далі – позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "2 ремонтний завод засобів зв'язку" (далі – відповідач, ПАТ "2 РЗЗЗ") про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача, в рахунок погашення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами по податку на додану вартість (далі – ПДВ) в сумі 305605,11грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на 06.11.2017 року за відповідачем рахується заборгованість по ПДВ (податкові зобов'язання) в розмірі 305605,11 грн. Податковий борг виник по узгоджених грошових зобов’язаннях, самостійно визначених платником податків у податкових деклараціях з ПДВ. Контролюючим органом вживалися заходи для його погашення, проте податковий борг відповідачем не сплачено, що слугувало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

До судового засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління ДФС у Тернопільській області. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі (а.с.29).

Представник відповідача до судового розгляду подав до суду заяву про визнання адміністративного позову, в якій також просив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Зважаючи на наявність клопотань осіб, які бере участь у справі, про розгляд справи за їх відсутності та враховуючи положення ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та з’ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ПАТ "2 РЗЗЗ" (код ЄДРПОУ 24969510) зареєстроване 20.05.1999 року органами державної реєстрації як юридична особа та з 02.06.1999 року знаходиться на обліку в Бучацькій об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.11.2017 року (а.с.11-13).

Як слідує з матеріалів адміністративної справи у відповідача виник податковий борг у зв’язку з несплатою платником податків грошових зобов’язань у загальному розмірі 305605,11грн., самостійно визначених платником податків у податковій декларації з ПДВ за серпень 2017 року, яка була подана до податкового органу 18.09.2017 року, термін сплати – 30.09.2017 року (а.с.14-15), у податковій декларації з ПДВ за вересень 2017 року, яка була подана до податкового органу 17.10.2017 року, термін сплати – 30.10.2017 року (а.с.16-17).

Згідно довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області від 06.11.2017 року (а.с.8) за ПАТ "2 РЗЗЗ" станом на 06.11.2017 року рахується податковий борг по ПДВ (податкові зобов'язання) у розмірі 305605,11 грн., що також підтверджується розрахунком податкового боргу (а.с.9) та відображений в інтегрованій картці платника податків (а.с.18-26).

У статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України) визначені зобов’язання платників податків, один з яких зобов’язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

В силу приписів п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як слідує з матеріалів справи, податкові зобов’язання по ПДВ є узгодженим у порядку і на умовах, визначених ПК України.

Податковий борг – сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Оскільки податкове зобов’язання по ПДВ відповідачем не сплачено в установлений чинним законодавством строк, таке зобов'язання є податковим боргом.

Згідно із п.п.20.1.34 п.20.1. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Так, п.95.1 ст.95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкових зобов’язань по ПДВ, що призвело до виникнення податкового боргу станом на 06.11.2017 року на загальну суму 305605,11 грн., а тому даний податковий борг підлягає до стягнення в судовому порядку, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Відповідно до положень ч.1 ст.136 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 КАС України (ч.3 ст.136 КАС України).

Як зазначено у ч.3 ст.112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, а також те, що представник відповідача адміністративний позов визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2,11,86,94,112,122,136,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.м

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.