Справа № 333/2343/17 (2-а/333/135/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2017 рокусправа № 333/2343/17 (2-а/333/135/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2017 р. у справі №333/2343/17

за позовом ОСОБА_1

до Запорізької митниці ДФС

про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконною та скасувати постанову від 04.04.2017 р. № 0012/112000000/17 про порушення митних правил, якою до позивача застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. (а.с. 1-10, 35-44).

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням митним органом процедури розгляду справи про порушення митних правил, які полягали у розгляді справи за відсутності позивача за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, тобто всупереч вимог ст.. 526 Митного кодексу України (а.с. 1).

Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено. Постанова мотивована доведеністю вчинення позивачем порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 Митного кодексу України (а.с. 123-125).

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. На думку ОСОБА_1, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи (а.с.131-137).

28.11.2017 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання в якому останній просить суд провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 170-171).

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 168-169), у зв'язку із чим колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 27.12.2016 р. позивачем на митну територію України було ввезено автомобіль марки «Audi A4 Allroad» номер кузову НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2.

Зазначений транспортний засіб перебуває під митним контролем та мав бути доставлений позивачем до митних органів в термін, що не перевищує 10 діб з дня ввезення. Зокрема, станом на 25.01.2017 року вказаний автомобіль з митної території України не вивозився.

17.01.2017 р. листом № 28/15/08-70-20-38 позивача було повідомлено про проведення відповідачем перевірочних заходів за фактом порушення ним зобов'язання про транзит автомобіля на митну територію України та запрошено його до Запорізької митниці ДФС на 25.01.2017 року для надання пояснень щодо зазначених обставин (а.с. 85).

Судом встановлено, що протокол про порушення митних правил №0012/112000000/17 було надіслано позивачу рекомендованим поштовим повідомленням з повідомленням про вручення. (а.с. 75-79)

Крім того, під час проведення провадження у справі про порушення митних правил, ОСОБА_1 було направлено повістку про явку до Запорізької митниці ДФС 28.02.2017 року для з'ясування обставин вчинення порушення митних правил №0023/112000000/17 від 01.02.2017 року (а.с. 92, 93).

Проте, 24.02.2017 року від позивача на адресу Запорізької митниці ДФС надійшло повідомлення позивача від 22.02.2017 року вх. №43/12-26, щодо продовження строку явки для надання пояснень (а.с. 98).

Листом Запорізької митниці ДФС від 02.03.2017 року №148/15/08-70-20-38 ОСОБА_1 був запрошений повторно до Запорізької митниці ДФС на 13.03.2017 року для надання пояснень та встановлення об'єктивних обставин за фактом порушення строку транзитного переміщення транспортного засобу «Audi A4 Allroad» (а.с. 100).

Проте, 13.03.2017 року позивач до Запорізької митниці ДФС не прибув, натомість 10.03.2017 року від ОСОБА_1 на адресу митного органу надійшло клопотання за вх.. №59/12-26 щодо перенесення розгляду справи (а.с. 101-104)

Листом Запорізької митниці ДФС від 16.03.2017 року №185/15-08-70-20-38 було повідомлено ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи на 04.04.2017 року (а.с. 105, 106).

На призначений розгляд справи про порушення митних правил №0012/112000000/17, який відбувся 04.04.2017 року, позивач не прибув та клопотання або пояснень про неможливість свого прибуття на адресу митного органу не направив.

04.04.2017 р. Запорізькою митницею ДФС була винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0012/112000000/17, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. (а.с. 108-111).

05.04.2017 року копію постанови у справі про порушення митних правил № 0012/112000000/17 від 04.04.2017 року було направлено на адресу позивача (а.с. 112)

Позивач, вважаючи постанову від 04.04.2017 р. № 0012/112000000/17 про порушення митних правил протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, у спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Митним кодексом України (далі - МК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб.

Частиною 3 статті 470 МК України регламентовано, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст.ст. 486, 488, 497, 498 МК України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

У провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно ст. 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема за ч. 3 ст. 470 МК України.

При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.

Водночас, одним із зазначених застережень є можливість розгляду митним органом справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо вона була попереджена належним чином про дату, час та місце розгляду її справи і станом на таку дату від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, про що складено відповідний протокол.

При цьому, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем жодним чином не спростовано наявності факту вчинення ним вказаного правопорушення.

Постановляючи рішення, колегія суддів зважує на те, що повістки про явку до Запорізької митниці ДФС для з'ясування обставин вчинення порушення митних правил направлялися на адресу позивача на 28.02.2017 року, на 13.03.2017 року та на 04.04.2017 року, проте позивач жодного разу до митного органу не прибув, а натомість, як він сам зазначає, митним органом неоднаразово відкладався розгляд справи через його неявку, що підтверджується листами позивача надісланими до митного органу.

При цьому, колегія суддів бере до уваги й ту обставину, що позивачем не надано належних і допустимих у розумінні ст. 70 КАС України доказів, які б підтверджували, що упродовж періоду з дати вчинення правопорушення, до 04.04.2017 р., включно, він не мав можливості прибути до Запорізької митниці ДФС для надання відповідних пояснень.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що можливість відкладення розгляду справи митним органом покликана забезпечити реалізацію процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, проте такі права повинні використовуватися особою у межах правового поля та без зловживання ними.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи про порушення митних правил та її вирішення здійснювалося відповідачем у межах шестимісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 467 МК України.

Посилання заявника апеляційної скарги на судову практику, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судові рішення, на які посилається останній, ухвалені за інших обставин справи, вони не мають жодного преюдиційного значення для вирішення даного спору і відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи згідно з Конституцією України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та інших нормативно-правових актів, і у відповідності до ст. 244-2 КАС України обов'язковими для судів є лише висновки ВСУ.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким було повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, згідно зі ст. 159 КАС України.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2017 р. у справі №333/2343/17 - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2017 р. у справі №333/2343/17- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 30 листопада 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов