Справа № 813/4239/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року справа № 813/4239/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

судді Гулика А.Г.,

судді Гулкевич І.З.

при секретарі Новак Л.М.

представника відповідачів - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, Радехівської місцевої прокуратури, Прокуратури Львівської області про визнання протиправними відповіді, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2А.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, Радехівської місцевої прокуратури, Прокуратури Львівської області, в якому згідно уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати дії Генеральної прокуратури України у вигляді надання відповіді від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 (додаток № 1) на заяву від 22.07.2016 (додаток № 2) та від 21.09.2016 № 05/1-8496-12 (додаток № 3) на заяву від 26.08.2016 (додаток № 4 і № 5) без дотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» - протиправними;

- зобовязати Генеральну прокуратуру України надати ОСОБА_2 одну відповідь на заяви від 22.07.2016 та 21.09.2017 рекомендованим листом відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України з дотриманням п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправною відповідь Радехівської місцевої прокуратури від 26.08.2016 № 05-3/2р-16, якою заява ОСОБА_2 від 12.08.2016 була повернута назад до ОСОБА_3 місцевої прокуратури;

- зобовязати Радехівську місцеву прокуратуру невідкладно рекомендованим поштовим відправленням надати обґрунтовану та вичерпну відповідь ОСОБА_2 на заяву від 12.08.2016 за правилами ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправною відповідь Прокуратури Львівської області від 25.10.2016 № 19-7221-15, в якій міститься неправдива інформація про строки надходження заяви ОСОБА_2 від 12.08.2016 до Радехівської місцевої прокуратури, та якою порушено строки надання відповіді на дане звернення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.08.2016 позивач звернувся до ОСОБА_3 місцевої прокуратури з вимогою про визнання відповіді від 24.10.2010 № 63-10 в третьому абзаці незаконною з підстав порушення нею п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян». ОСОБА_3 місцевої прокуратури від 16.08.2016 № 05-37р-16 зазначена заява скерована за належністю до ОСОБА_3 місцевої прокуратури. Однак в порушення вимог ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» заява ОСОБА_2 листом Радехівської місцевої прокуратури від 26.08.2016 № 05-3/2р-16 повернуту до ОСОБА_3 місцевої прокуратури як безпідставно скерована. Звертає увагу, що через ОСОБА_3 місцеву прокуратуру на імя прокурора Львівської області звернувся з скаргою по притягнення до дисциплінарної відповідальності за бездіяльність у ненаданні відповідей на звернення. Проте у листі Прокуратури Львівської області від 25.10.2016 № 19-7221-15 зазначено, що звернення ОСОБА_2 надійшло в Радехівську місцеву прокуратуру 15.09.2016, хоча листом Радехівської місцевої прокуратури від 26.08.2016 № 05-3/2р-16 повідомлено, що дане звернення нею отримано 23.08.2016. Отже, що в листі Прокуратури Львівської області від 25.10.2016 № 19-7221-15 міститься неправдива інформація, яка вплинула на строки розгляду звернення. Крім того зазначає, що відповіді Генеральної прокуратури України від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 (додаток № 1) на заяву від 22.07.2016 (додаток № 2) та від 21.09.2016 № 05/1-8496-12 (додаток № 3) на заяву від 26.08.2016 (додаток № 4 і № 5) є протиправними, оскільки вони очевидно порушують гарантоване ст. 40 Конституції України право на отримання обґрунтованої відповіді.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання від 23.11.2017 вх. № 27412, у якому просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача, Генеральної прокуратури України проти позову заперечив з підстав викладених у запереченні. Зазначив, що Генеральною прокуратурою України постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2013 у справі № 812/5878/13-а виконано. Заяви ОСОБА_2 від 22.07.2016 та 26.08.2016 розглянуто обєктивно, всебічно і вчасно, як це передбачено п.1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян». Крім того стверджує, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушених на думку позивача прав, свобод та інтересів, оскільки у випадку незгоди з діями субєктів владних повноважень при виконанні рішення суду , що набрало законної сили, чинне законодавство наділяє особу правом звернення до суду в порядку визначеному ст.ст. 181, 267 КАС України та Законом України «Про виконавче провадження».

Представник відповідач - 1, у судовому засіданні проти позову заперечила та просила закрити провадження в частині позовних вимог до Генеральної прокуратури України на. п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Представник відповідача, Радехівської місцевої прокуратури проти позову заперечила з підстав викладених у запереченні. Зазначила, що твердження позивача щодо протиправного повернення звернення від 12.08.2016 заявнику є необґрунтованим та таким що суперечити фактичним обставинам справи, оскільки звернення від 12.08.2016 місцевою прокуратурою ОСОБА_2 не поверталось, про що свідчить супровідний лист Радехівської місцевої прокуратури від 26.08.2016 № 05-3/2р-16. Крім того зазначає, що 12.10.2016 Радехівською місцевою прокуратурою надано відповідь за результатами розгляду звернень ОСОБА_2 від 12.08.2016 та від 05.09.2016, що підтверджується реєстром поштових відправлень.

Представник відповідача-2, у судовому засіданні проти позову заперечила та просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача, Прокуратури Львівської області у судовому засіданні проти позову заперечила та просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2015 у справі № 813/7714/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015 у справі № 876/3102/15 адміністративний позов задовольнити частково; визнано протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_2 від 18.10.2014 та зобовязано Генеральну прокуратуру України надати відповідь на заяву ОСОБА_2 від 18.10.2014.

За наслідками касаційного оскарження, Вищим адміністративним судом України ухвалою від 16.06.2016 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015 залишено без змін.

ОСОБА_2 22.07.2016 звернувся до заступника прокурора Червоноградської місцевої прокуратури з заявою, у якій просить направити за правилами ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» виконавчий лист, який додано до заяви до місцевої виконавчої служби або добровільно надіслати на домашню адресу ОСОБА_2 рекомендованим листом з описом вкладення письмову відповідь на заяву від 18.10.2014 на імя Генерального прокурора України ОСОБА_4.

Генеральною прокуратурою України листом від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 ОСОБА_2 повідомлено, що заява від 22.07.2016 щодо надання відповіді на звернення від 18.10.2014, яка надійшла з ОСОБА_3 місцевої прокуратури Львівської області разом з виконавчим листом від 10.02.2015 у справі № 813/7714/14, виданим Львівським окружним адміністративним судом 18.07.2017 розглянуто. На виконання судових рішень надано відповідь на звернення від 18.10.2014.

ОСОБА_2 26.08.2016 звернувся до заступника прокурора Червоноградської місцевої прокуратури з заявою, у якій просить визнати відповідь члена партії регіонів, заступника начальника департаменту підтримання державного обвинувачення та представництва інтересів громадянина або держави і судах від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 І.Суховетрука такою, що не відповідає виконавчому листу № 813/7714/14 повернутому ОСОБА_2 разом із вказаною відповіддю та виконати належно відповідну постанову суду персонально.

ОСОБА_3 місцевою прокуратурою листом від 30.08.2016 № 05-37р-16 повідомлено ОСОБА_2 що звернення від 26.08.2016 скеровано за належністю у Генеральну прокуратуру України.

Генеральною прокуратурою України листом від 22.09.2016 № 05/1-8496-12 ОСОБА_2 повідомлено, що заява від 26.08.2016, яка надійшла з ОСОБА_3 місцевої прокуратури Львівської області щодо незгоди з відповіддю на попередню заяву з приводу виконання судового рішення розглянуто. Також зазначено, що постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2015 у справі № 813/7714/14 Генеральною прокуратурою виконано. Відповідь на заяву від 18.10.2014 ОСОБА_2 надано заступником керівника самостійного структурного підрозділу Генеральної прокуратури України листом від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 відповідно до вимог чинного законодавства.

Також, ОСОБА_2 12.08.2016 звернувся до заступника прокурора Червоноградської місцевої прокуратури з заявою, у якій просить на підставі ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 3, ст. 68 Конституції України визнати відповідь від 24.12.2010 № 63-10 незаконною.

ОСОБА_3 місцевою прокуратурою листом від 16.08.2016 № 05-37р-16 повідомлено позивача, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення ОСОБА_2 від 12.08.2016 скеровано за належністю для уточнення доводів заявника та розгляду по суті.

Радехівською місцевою прокуратурою листом від 26.08.2016 № 05-3/2р-15 відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення ОСОБА_2 від 12.08.2016, що надійшло у Радехівську місцеву прокуратуру 23.08.2016 повернено, як безпідставно скероване.

ОСОБА_2 05.09.2016 звернувся до заступника прокурора Червоноградської місцевої прокуратури з заявою, у якій просить на підставі ст. 1 Конституції України повторно направити за правилами ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» на розгляд за належністю до правонаступника Радехівської районної прокуратури Радехівської місцевої прокуратури заяву від 12.08.2016.

ОСОБА_3 місцевою прокуратурою листом від 08.09.2016 № 05-37р-16 повідомлено позивача, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» за погодженням з галузевим відділом прокуратури Львівської області звернення ОСОБА_2 від 05.09.2016 та від 12.08.2016 з додатками скеровано за належність для уточнення доводів заявника та розгляду по суті.

ОСОБА_2 30.09.2016 звернувся до заступника прокурора Червоноградської місцевої прокуратури з скаргою, у якій просить наказати в.о. керівника Радехівської місцевої прокуратури за правилами Дисциплінарного статуту працівника прокуратури, тому що станом на сьогоднішній день відповіді на звернення від 12.08.2016 не отримав.

ОСОБА_3 місцевою прокуратурою листом від 04.10.2016 № 05-37р-16 повідомлено ОСОБА_2 що звернення від 30.09.2016 відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» скеровано за належністю у прокуратуру Львівської області.

Радехівською місцевою прокуратурою листом від 12.10.2016 № 05-21-81-16 ОСОБА_2 повідомлено, що звернення від 12.08.2016 та від 05.09.2016, що надійшли в Радехівську місцеву прокуратуру 15.09.2016 розглянуто в межах повноважень.

Прокуратурою Львівської області листом від 25.10.2016 № 19-7221-15 повідомлено ОСОБА_2, що звернення від 30.09.2016, яке надійшло з ОСОБА_3 місцевої прокуратури 06.10.2016 щодо можливого факту ненадання відповіді Радерівською місцевою прокуратурою на звернення від 12.08.2016 розглянуто та зясовано, що зазначене звернення, адресоване керівнику ОСОБА_3 місцевої прокуратури надійшло на адресу Радехівської місцевої прокуратури 15.09.2016. За результатами його розгляду 12.10.2016 на адресу ОСОБА_2 скеровано відповідь № 05-21-81-16.

Позивач вважаючи протиправними дії Генеральної прокуратури України у вигляді надання відповіді від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 (додаток № 1) на заяву від 22.07.2016 (додаток № 2) та від 21.09.2016 № 05/1-8496-12 (додаток № 3) на заяву від 26.08.2016 (додаток № 4 і № 5) без дотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», а відповідь Радехівської місцевої прокуратури від 26.08.2016 № 05-3/2р-16 та відповідь Прокуратури Львівської області від 25.10.2016 № 19-7221-15 протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 із змінами і доповненнями (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 із змінами і доповненнями (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин), Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює ОСОБА_5 України «Про звернення громадян». ОСОБА_5 забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно з ст. 4 цього ж Закону, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. .

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 цього ж Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що ргани державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою Наказом Генерального прокурора України від 21.06.2011 № 9 гн (далі - Інструкція № 9 гн) визначено порядок розгляду і вирішення звернень громадян, службових та інших осіб в органах прокуратури.

Звернення громадян, запити, звернення народних депутатів України, депутатів місцевих рад вважаються вирішеними та знімаються з контролю, якщо поставлені в них питання перевірено, вжито необхідних заходів, дано вичерпні відповіді згідно з чинним законодавством і направлено письмову відповідь, що закріплено пунктом 7.1 вищезазначеної Інструкції.

Суд зазначає, що заяви ОСОБА_2 від 22.07.2016 та від 26.08.2016 розглянуті Генеральною прокуратурою України у строк визначений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», та в подальшому за наслідками розгляду даних заяв листами від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 та від 21.09.2016 № 05/1-8496-12 позивачу надані вичерпні відповіді на вказані заяви, тобто суд не вбачає в даному випадку неналежного розгляду відповідачем письмових звернень позивача.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Генеральною прокуратурою України було належними чином розглянуто звернення ОСОБА_2 від 22.07.2016 та від 26.08.2016 та надано заявнику відповіді від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 та від 21.09.2016 № 05/1-8496-12 відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а відтак позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Генеральної прокуратури України у вигляді надання відповіді від 18.08.2016 № 05/1-8496-12 (додаток № 1) на заяву від 22.07.2016 (додаток № 2) та від 21.09.2016 № 05/1-8496-12 (додаток № 3) на заяву від 26.08.2016 (додаток № 4 і № 5) без дотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» задоволенню не підлягають.

Також, враховуючи те, що позивачу було надано відповідь на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», відповідно обовязок у Генеральної прокуратури України щодо надання відповіді на заяви позивача від 22.07.2016 та від 26.08.2016 відсутній, а отже позовна вимога щодо зобовязання Генеральну прокуратуру України надати ОСОБА_2 одну відповідь на заяви від 22.07.2016 та 21.09.2017 рекомендованим листом відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України з дотриманням п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» задоволенню не підлягає.

Щодо посилань представника відповідача на. п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України як на підставу для закриття провадження в частині позовних вимог до Генеральної прокуратури України, суд вважає такі помилковим, оскільки доказів наявності постанови суду, що набрала законної сили, з того самого спору і між тими самими сторонами Генеральною прокуратурою не надано, відтак відсутні підстави для закриття провадження у справі визначені в ч. 4 ст. 157 КАС України.

Щодо позовних вимог до Радехівської місцевої прокуратури суд зазначає таке.

Як встановлено судом ОСОБА_2 12.08.2016 звернувся до заступника прокурора Червоноградської місцевої прокуратури з заявою, яку ОСОБА_3 місцевою прокуратурою скеровано за належністю Радехівською місцевою прокуратурою для уточнення доводів заявника та розгляду по суті.

Листом від 26.08.2016 № 05-3/2р-15 Радехівська місцева прокуратура відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення ОСОБА_2 від 12.08.2016 повернено, як безпідставно скероване.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 2 та п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем встановлені певні обмеження щодо предмету оскарження, зокрема, до суду може бути оскаржено лише рішення суб'єкта владних повноважень, яке у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 162 КАС України може бути визнане судом протиправним повністю чи окремі його положення і бути скасованим або визнане нечинним за наслідками розгляду справи по суті.

Рішення суб'єкта владних повноважень являє собою акт розпорядчого характеру, що ухвалюється суб'єктом владних повноважень для розв'язання найбільш важливих питань, які належать до його компетенції. Рішення видаються також і кількома неоднорідними органами (державними органами, громадськими організаціями тощо) із спільних питань, що належать до їх компетенції.

Водночас, лист Радехівської місцевої прокуратури від 26.08.2016 № 05-3/2р-16 за своїм змістом є письмовим повідомленням про безпідставне скерування звернення. Такий не породжує, не змінює і не припиняє певні правовідносини і не встановлює нових обов'язків для адресата, як і не наділяє додатковими правами.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що лист Радехівської місцевої прокуратури від 26.08.2016 № 05-3/2р-16 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині заявленої вимоги про визнання протиправною відповідь Радехівської місцевої прокуратури від 26.08.2016 № 05-3/2р-16, якою заява ОСОБА_2 від 12.08.2016 була повернута назад до ОСОБА_3 місцевої прокуратури, не відповідає визначеній законодавцем компетенції адміністративного суду при вирішенні справи по суті.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Радехівську місцеву прокуратуру невідкладно рекомендованим поштовим відправленням надати обґрунтовану та вичерпну відповідь ОСОБА_2 на заяву від 12.08.2016 за правилами ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», суд зазначає, що листом Радехівської місцевої прокуратури від 12.10.2016 № 05-21-81-16 позивачу надано вичерпну відповідь на його звернення від 12.08.2016.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною відповідь Прокуратури Львівської області від 25.10.2016 № 19-7221-15, в якій міститься неправдива інформація про строки надходження заяви ОСОБА_2 від 12.08.2016 до Радехівської місцевої прокуратури, та якою порушено строки надання відповіді на дане звернення суд зазначає таке.

Як встановлено судом позивач 30.09.2016 звернувся до прокурора Червоноградської місцевої прокуратури з скаргою щодо ненадання відповіді на звернення від 12.08.2016 та ОСОБА_3 місцевою прокуратурою листом від 04.10.2016 № 05-37р-16 звернення від 30.09.2016 скеровано за належністю у прокуратуру Львівської області.

Як вбачається з матеріалів справи 12.10.2016 Радехівською місцевою прокуратурою надано відповідь № 05-21-81-16 на заяву ОСОБА_2 від 12.08.2016.

Прокуратура Львівської області листом від 25.10.2016 № 19-7221-15 повідомила ОСОБА_2, що за результатами розгляду 12.10.2016 Радехівською місцевою прокуратурою звернення від 12.08.2016 на адресу ОСОБА_2 скеровано відповідь № 05-21-81-16.

Суд звертає увагу, що неточності зазначені у оскарженій відповіді не впливають на строки надання відповіді звернення від 12.08.2016, оскільки таку надано ще 12.10.2016, а оскарженою відповіддю Прокуратури Львівської області від 25.10.2016 № 19-7221-15 повідомлено позивача про розгляд його звернення від 12.08.2016.

Між тим, судом встановлено те, що наявна у матеріалах справи скарга позивача від 30.09.2016 розглянута у встановленому законодавством порядку.

Позивачем не наведено та судом не встановлено, наявності обставин визначених ст. 4 Закону України "Про звернення громадян", які є підставою для визнання протиправною, в даному випадку, відповіді відповідача від 25.10.2016 № 19-7221-15 щодо надання інформації на звернення від 30.09.2016, тому у задоволенні зазначеної вимоги слід відмовити.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, з огляду на те, що права, свободи та інтереси позивача не порушені, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ст. 94 КАС України суд не вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.12.2017.

Головуючий суддя Р.М. Брильовський

Суддя А.Г. Гулик

Суддя І.З. Гулкевич