Справа № 742/3188/17
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №742/3188/17
№ 2-а/733/35/17
Постанова

Іменем України

"11" грудня 2017 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з із зазначеним позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 частини допомоги на оздоровлення та зобов'язання відповідача здійснити з 24 січня 2017 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно довідок ТУ ДСА України в Чернігівській області, посилаючись на те, що відповідач листом від 22 вересня 2017 року незаконно відмовив йому у здійсненні перерахунку грошового утримання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засіданні також не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності та заперечення на позов, в якому просив у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Прилуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 24 січня 2017 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84% суддівської винагороди, призначене з урахуванням положень пункту 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 07 липня 2010 року.

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VI1I від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1402), що набрав чинності 30 вересня 2016 року, передбачено, що судді у відставці, в тому числі, тому, який вийшов у відставку після набрання чинності цим Законом, щомісячне довічне грошове утримання встановлюється у розмірі 80-90% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07 липня 2010 року.

13 вересня 2017 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення. Приймаючи до уваги норми чинного законодавства позивачу було повідомлено листом №115/10/р-3 від 22 вересня 2017 року про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У силу вимог статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

У відповідності до п. 14 ч. 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Пунктами 8 ч. 5 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У відповідності до ч. 6 ст. 47 зазначеного вище Закону при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При цьому, в п. 2 резолютивної частини зазначеного вище рішення Конституційний Суд України вказав, що за змістом статті 126 Конституції України положення ч.3 статті 11 Закону України «Про статус суддів» у взаємозв'язку з ч. 8 ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» (в редакціях, що були чинними на час розгляду справи судом) треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

У п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України «Про статус суддів». Згідно ч.1 статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 Конституції України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Перелік складових суддівської винагороди міститься у статтях 133 та 135 розділу «Забезпечення суддів».

Крім того, статтею 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453- VІ (IX розділ) передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ (IX розділ), тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

До того ж, відповідно до п.п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за N 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-УІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016, встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, й виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, а відповідно входить до структури заробітної плати, а за нормами ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-УІ з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то незалежно від того, що вона не є складовою суддівської винагороди, допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З правил діючої Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 17 травня 2017 року № 03-36/810/17-вих суддівська винагорода щодо позивача складається із посадового окладу, доплати за вислугу років та надбавки за таємність, у зв»язку з виходом у щорічну оплачувану відпустку судді виплачується матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу - 16 000 грн.

Крім того, згідно зі змістом ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач незаконно відмовив позивачу у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням у заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області від 17 травня 2017 року № 03-36/810/17.

Згідно положень ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які враховуються судом за аналогією, перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи звернення позивача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання 13 вересня 2017 року (а.с. 5), тому необхідно зобов'язати Прилуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області здійснити з 01 вересня 2017 року перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з врахуванням у заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 17, 18, 19, 70, 71, 159-163 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 частини допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Прилуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01 вересня 2017 року перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням у заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області від 17 травня 2017 року № 03-36/810/17.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня отриманні її копії.

Головуючий суддя В.М.Овчарик