Справа № 135/1105/17
Суддя: Корнієнко О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1105/17
Провадження № 2-а/135/64/17
ПОСТАНОВА

іменем України

29.11.2017 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Ладижинської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення № 1611 від 23.09.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Ладижинської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення № 1611 від 23.09.2015 року. Вказав, що 23.09.2015 року Ладижинською міською радою Вінницької області було прийнято рішення №1611 про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території населених пунктів Ладижинської міської ради в нічний час. Пунктом 1 зазначеного рішення передбачено обмежити торгівлю алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території населених пунктів Ладижинської міської ради у стаціонарних обєктах торгівлі, малих архітектурних формах та у закладах торгівлі розміщених в окремих будівлях, крім закладів ресторанного господарства, шляхом заборони їх реалізації у період часу з 23 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку щоденно, враховуючи вихідні дні та свята. Йому стало відомо про зміст даного рішення у серпні 2017 року, при спробі здійснити покупку алкогольної продукції в магазині роздрібної торгівлі після 23 год.00 хв., про що було викладено у клопотанні про поновлення строку на оскарження. Вважає дане рішення в зазначеній частині протиправним, таким що підлягає скасуванню, оскільки суперечить нормам та вимогам діючого законодавства України. Жодним законодавчим актом не визначено повноважень органа місцевого самоврядування щодо обмеження місць продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів. Серед повноважень міських рад відсутні повноваження щодо встановлення обмежень у здійсненні торгівлі. Також, жодних часових обмежень щодо реалізації слабоалкогольних та алкогольних напоїв законом не встановлено. Він як споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обовязкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Відповідач діяв всупереч вимог діючого законодавства України, оскільки не наділений повноваженнями регулювати питання роздрібної торгівлі алкоголем в роздрібній торговельній мережі міста, окрім закладів, що належать до комунальної власності в силу Закону. Відповідно, прийняття оскаржуваного рішення порушує право позивача, як споживача, на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час, обмежує обіг окремих видів товару, а тому, не відповідає вимогам норм, встановлених Конституцією України та законами України. Тому він звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправним та скасувати рішення Ладижинської міської ради №1611 від 23 вересня 2015 року «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території населених пунктів Ладижинської міської ради в нічний час».

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник не зявилися. Позивач подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що із позову не вбачається, що було порушено права позивача, а суд має захищати лише порушені права особи, тому позов не підлягає задоволенню. Також зазначила, що рішенням виконавчого комітету міської ради надано дозвіл на роботу ТОВ «АТБ-маркет» до 22 години, тому магазин не міг продавати алкоголь після 23 години, що свідчить про відсутність порушених прав позивача.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.09.2015 року Ладижинською міською радою Вінницької області прийнято рішення №1611 «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території населених пунктів Ладижинської міської ради в нічний час», згідно якого було вирішено обмежити торгівлю алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території населених пунктів Ладижинської міської ради у стаціонарних обєктах торгівлі, малих архітектурних формах та у закладах торгівлі розміщених в окремих будівлях, крім закладів ресторанного господарства, шляхом заборони їх реалізації у період часу з 23 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку щоденно, враховуючи вихідні дні та свята».

Так, оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування є нормативно - правовим актом, оскільки містить адміністративно - правові норми, які регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях.

Відповідно до частини другої статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

В позовній заяві позивач зазначає, що оскаржуване рішення порушує його право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час, обмежує обіг окремих видів товарів.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України.

Таким чином, суд вважає, що позивач у даній справі є суб'єктом правовідносин, які регламентуються оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування.

Відтак, посилання представника відповідача на те, що оскаржуваним рішенням не порушуються права позивача суд вважає безпідставними.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною третьою Закону № 280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно ст. 25 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Загальна і виключна компетенція сільських, селищних, міських рад встановлена статтями 25, 26 Закону № 280/97-ВР.

Перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і звязку встановлено статтею 30 зазначеного Закону.

Відповідно до підпункту 9 пункту «а» статті 30 Закону № 280/97-ВР до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно з підпунктом 4 пункту «б» статті 30 Закону № 280/97-ВР до делегованих повноважень зазначених рад належить встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Із наведених норм вбачається, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить виключно встановлення режиму роботи субєктів господарювання.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим встановлені Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Правила), які спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування (абзац перший пункту 1 Правил).

Пунктом 7 Правил передбачено, що зручний для населення режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій комунальної форми власності встановлюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад; зручний для населення режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій інших форм власності встановлюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за погодженням з власником цього обєкта.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до частини першої цієї статті зазначеного Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоровя, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); 9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Частиною третьою статті 15-3 Закону № 481/95-ВР передбачено, що на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Проте ні Законом № 481/95-ВР, ні іншими законами та нормативно-правовими актами органам місцевого самоврядування не надані повноваження запроваджувати такі заходи, як заборона реалізації (обмеження роздрібної торгівлі) алкогольних напоїв, пива, слабоалкогольних напоїв у стаціонарних обєктах торгівлі та тимчасових спорудах у певний період часу.

За таких обставин суд вважає, що Ладижинська міська рада Вінницької області, приймаючи оскаржуване рішення про обмеження реалізації алкогольних напоїв на території населених пунктів Ладижинської міської ради в нічний час вийшла за межі своїх повноважень.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 08.11.2017 року у справі № 21-2968а16, а також в постанові від 24.05.2016 року у справі № 21-873а16.

Тому, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення Ладижинськоїх міської ради підлягають задоволенню.

Посилання представника відповідача на те, що рішенням виконавчого комітету міської ради надано дозвіл на роботу ТОВ «АТБ-маркет» до 22 години, не спростовує вищевикладені висновки суду.

При цьому підлягає врахуванню те, що згідно позовної заяви позивач лише посилався на те, що дізнався про оскаржуване рішення міської ради з відповіді ТОВ «АТБ-маркет», чим фактично обґрунтовував клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Із змісту відповіді ТОВ «АТБ-маркет» від 07.08.2017 на звернення (скаргу) ОСОБА_2, видно, що магазин повідомляє про те, що магазин не здійснив продаж алкогольних напоїв у нічний час при здійсненні покупок 01.08.2017 року, як споживачу, в звязку з тим, що згідно рішення Ладижинської міської ради №1611 від 23.09.2015 року обмежується торгівля алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом на території населених пунктів Ладижинської міської ради у період часу з 23 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку щоденно, враховуючи вихідні дні та свята.

Рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 434 від 28.12.2015 року надано погодження ТОВ «АТБ-маркет» на розміщення та експлуатацію магазину із затвердженням режиму роботи з 8 до 22 години.

Разом з тим, відповідачем не спростовано, що вказаний магазин міг працювати після 22 години з порушенням режиму роботи, а сама по собі обставина про можливу роботу магазину з порушенням встановленого режиму, ніяким чином не свідчить про правомірність оскаржуваного рішення міської ради. Оскільки незалежно від того, з якого джерела позивач дізнався про прийняття Ладижинською міською радою рішення №1611 від 23.09.2015 року, його право на судовий захист не може бути обмежене.

Жодних відомостей про те, що позивач, який зареєстрований та проживає в іншому населеному пункті, знав чи повинен був знати про наявність оскаржуваного рішення Ладижинської міської ради до того, як отримав лист ТОВ «АТБ-маркет» від 07.08.2017 року в матеріалах справи немає. Позов подано до суду 27.09.2017 року, відтак, суд виходить з того, що ОСОБА_2 не пропущено строк звернення до суду із даним позовом.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 10, 25, 26, 30 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ст.ст. 2, 11, 71, 158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ладижинської міської ради Вінницької області № 1611 від 23.09.2015 року «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території населених пунктів Ладижинської міської ради в нічний час».

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: