Справа № 242/3926/17
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

м. Селидове 22 листопада 2017 року

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючий - суддя Владимирська І.М., при секретарі Носаль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 4 РРПП ГУНП в Донецькій області Лукомського Рустама Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та про закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що 12.09.2017 року він на 407 км а/д Знаменка - Луганськ - Ізварине керував автомобілем ВАЗ 21112 н/з НОМЕР_1 та інспектором поліції Лукомським Р.В. було відносно нього винесено постанову серії БР № 959369 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 122 ч. 1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255, 00 грн. З винесеною постановою не згоден через те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто без складання протоколу про адміністративне правопорушення, без участі позивача, бо інспектор самостійно розглянув справу у службовому автомобілі. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши заперечення відповідача та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

З оскаржуваної постанови, винесеної 12.09.2017 року вбачається, що посадова особа, яка винесла постанову БР № 959369, вважає, що водій ОСОБА_1 на 407 км а/д Знаменка - Луганськ - Ізварине керував автомобілем ВАЗ 21112 н/з НОМЕР_1, вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В той же час, статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши законність і обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, враховуючи, що надані відповідачем не надано належних та допустимих доказів, сукупність яких свідчила би про безумовне порушення саме позивачем Правил дорожнього руху, суд вважає, що в діях Лукомського Р.В. відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що суд при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства повинен керуватися нормами ст.162 КАС України.

Вивченням змісту статті 162 встановлено, що її положення не містять таких повноважень суду при вирішенні справи порядку КАС України як скасування постанови із закриттям справи у зв'язку зі звільненням порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані, особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення в порядку КУпАП.

Отже суд, розглядаючи справу в порядку КАС України, не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про закриття провадження у справі.

Суд звертає увагу на те, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення чи звільнення особи від адміністративної відповідальності, а лише перевіряється законність рішення суб'єкта владних повноважень, за наслідками чого суд може визнати незаконними та скасувати це рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити.

Таким чином, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

В зв'язку з чим, суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 71, 160, 163, 173-1 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 4 РРПП ГУНП в Донецькій області Лукомського Рустама Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та про закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Постанову серії БР № 959369 від 12.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Владимирська І.М.