Справа № 753/18328/17
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/666/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 р. ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Києві, відповідач) про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсіїза віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2014, 2015, 2016), застосувавши величину оцінки страхового стажу 1,35%.

На обґрунтування вимог зазначив, що з 1996 р. отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З 19.08.2017 Лівобережним об'єднаним управлінням ПФУ в м. Києві йому призначено пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 р.

Застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати за 2007 р. позивач вважає неправомірним посилаючись на положення статей 1, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», частини 1 статті 9, частину 1 статті 45, частину 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тависновки Верховного Суду України. З приводу застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1,35% зазначив, що такий розмір оцінки одного року страхового стажу встановлений частиною 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Представник відповідача ОСОБА_3 надала письмові заперечення на позов. На обґрунтування заперечень послалась на те, що оскільки позивач вже отримував пенсію за вислугу років, при переведенні на інший вид пенсії відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» має застосовуватись показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії. Окрім того з 1 жовтня 2017 набули чинності зміни, внесені до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких з 1 жовтня 2017 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, у зв'язку з чим розмір його пенсії з вказаної дати становить 5701,52 грн. Вимога про застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1,35% суперечить вимогам законодавства, оскільки позивачу призначено пенсію за віком з 19 серпня 2017 р., а відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (дата набрання чинності 11.10.2017), з 1 жовтня 2017 р. перераховуються із застосуванням величини оцінки страхового стажу в розмірі 1%.

Вивчивши позовну заяву, письмові докази та заперечення на позов, суд вважає встановленими такі обставини.

З 26.09.1996 ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

З 19.08.2017 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

При призначенні цієї пенсії відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік в сумі 1197,91 грн.

Даючи оцінку правомірності застосування відповідачем при призначенні позивачу пенсії показника середньої заробітної плати за 2009 рік, суд керується законодавчими нормами, які визначають порядок та умови призначення та перерахунку різних видів державних пенсій.

Так, статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІ) передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Правила перерахунку пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, прожиткового мінімуму та страхового стажу визначені статтею 42 названого Закону.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Аналіз наведеної правової норми дає підстави для висновку, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання в цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону № 1058-IV).

За змістом частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000.

Тобто для обчислення пенсії враховується вся заробітна плата, в тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

Згідно частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата для обчислення пенсії розраховується за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вищевикладене свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Однак у випадку із заявою ОСОБА_2 мало місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом.

Такі висновки були викладені Верховним судом України у постановах від 31.03.2015 (справа № 21-612а14) та від 22.12.2015 (справа № 21-4071а15).

Аналіз вищенаведених положень закону у розрізі рішень Верховного суду України, прийнятих за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, які відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для всіх судів України, дає підстави для висновку, що при призначенні позивачу пенсії за віком відповідач повинен був застосовувати положення частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV, а не частини третьої статті 45 цього Закону.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про неправомірність застосування Лівобережним об'єднаним управлінням ПФУ в м. Києві при призначенні позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2007 р.

З розпорядження 892912 від 04.10.2017 вбачається, що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.09.2017, при цьому застосував величину оцінки одного року страхового стажу 1,35%.

Доказів на підтвердження розміру величини оцінки одного року страхового стажу, яка була застосована при призначенні позивачу пенсії за віком, відповідач не надав, а відтак суд вважає обґрунтованими і вимоги позивача про застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки такий розмір величини оцінки одного року страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі (що мало місце з позивачем) визначений частиною 1 статті 25 Закону № 1058-IV (в редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007, чинній на час призначення позивачу пенсії за віком).

З урахуванням наведеного порушені права позивача підлягають поновленню у спосіб, передбачений пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, - шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2014, 2015, 2016 роки, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується відповідними положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його користь підлягає сплачений ним судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 158, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2014, 2015, 2016 роки, та величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, починаючи з 18 серпня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: