Справа № 804/6568/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 р. Справа № 804/6568/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.,
при секретарі судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Юрявічуте Н.А.
представника відповідача Кульбака С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про скасування припису № 4-6054-8-3 від 29.08.2017 року, -
11.10.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» з позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просить скасувати припис № 4-6054-8-3 від 29.08.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що для винесення припису не було жодних обґрунтованих підстав, а саме порушень, які б свідчили про те, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» створюють будь-яку загрозу життю та здоров'ю людей чи навколишньому природному середовищу, не наведено в Приписі наявність підстав для застосування саме конкретного заходу реагування та його відповідність виявленим порушенням, тому, на думку представника позивача, оскаржуваний припис, винесений на підставі матеріалів перевірки, не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, прийнятий на підставі неправомірних висновків відповідача, є протиправним та підлягає скасуванню.
Зауважено, що з 02.06.2017 ОСОБА_3 був призначений на посаду виконавчого директора ТОВ «СП «СКОРПІОН». Копія приказу про вказане призначення надана ОСОБА_3 під час проведення перевірки. Відповідно до заперечень відповідача на адміністративний позов, саме означений наказ прийнятий як документ, що підтверджує його повноваження. Проте, виконавчий директор не є посадовою особою, оскільки статутом ТОВ «СП «СКОРПІОН» встановлено, що органом управління Товариством є загальні збори учасників Товариства, директор Товариства та лише директор має діяти без доручення від імені Товариства, представляти його в усіх установах, підприємствах та організаціях як в Україні, так і за межами.
Представником позивача зазначено, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області склала Припис на особу, яка не наділена повноваженнями щодо його виконання, а тому позивач вважає, що вказані факти вказують на незаконність дій відповідача щодо перевірки ТОВ «СП «СКОРПІОН»
Окрім цього, представник позивача вважає, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не розповсюджується на Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача, Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення оскаржуваного припису, у зв'язку із чим, просив у задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.
Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 15.08.2017 року по 19.08.2017 на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 06.07.2017 року № 621-П та направлення на перевірку від 06.07.2017 № 4-4673-8-3, повідомлення від 06.07.2017 № 4-4674-8-3 було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон».
За результатом перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ТОВ «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» без номера та дати (далі - акт перевірки).
29.08.2017 року Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області виданий Припис № 4-6054-8-3 з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, проведеної в період з 15.08.2017р. по 19.08.2017р. на території ТОВ «СП «СКОРПІОН» (далі - припис). Означений припис підприємством отримано 04.09.2017р.
Оскаржуваним приписом позивачу приписано, зокрема:
- пунктом 1 приписано розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в строк до 01.03.2018 року;
- пунктом 2 приписано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням всіх джерел викидів в строк до 01.03.2018 року;
- пунктом 3 приписано не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин в строк до 29.08.2017 року;
- пунктом 4 приписано забезпечити проведення виробничого контролю за викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів підприємства в строк до 01.11.2017 року;
- пунктом 5 приписано статистичну звітність складати в повному обсязі в строк до 20.01.2018 року;
- пунктом 6 приписано забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов'язання з екологічного податку в повному обсязі відповідно з вимогами законодавства в строк до 01.12.2017 року;
- пунктом 7 приписано забезпечити контроль за станом заглиблених ємностей та їх впливом на підземні горизонти та ґрунти в строк до 01.03.2018 року;
- пунктом 8 приписано забезпечити збирання, очищення та відведення зливових стоків з території підприємства в повному обсязі у відповідності до вимог законодавства в строк до 01.03.2018 року;
- пунктом 9 приписано до 01.03.2018 року запровадити контроль за якістю та кількістю зливових вод і забруднюючих речовин;
- пунктом 10 приписано до 01.03.2018 року вирішити питання щодо збирання, очищення та відведення зливових вод з території підприємства;
- пунктом 11 приписано до 01.03.2018 року розробити інвентаризацію відходів відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
- пунктом 12 приписано до 01.03.2018 року визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини;
- пунктом 13 приписано до 01.03.2018 року розробити та погодити згідно вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
- пунктом 14 приписано до 01.03.2018 рок розробити технічні паспорти відходів (ТГІВ) на всі види відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
- пунктом 15 приписано до 01.03.2018 року забезпечити ведення первинного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ в повному обсязі;
- пунктом 16 приписано до 01.03.2018 року укласти договори щодо утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів у відповідності до вимог законодавства;
- пунктом 17 приписано до 01.03.2018 року вжити заходи для максимальної утилізації відходів;
- пунктом 18 приписано до 15.09.2017 року забезпечити роздільне збирання та зберігання відходів різного морфологічного складу;
- пунктом 19 приписано до 01.03.2018 року забезпечити здійснення моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів;
- пунктом 20 приписано до 15.09.2017 року надати на розгляд до Держекоінспекції інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі;
- пунктом 21 приписано до 01.03.2018 року провести ідентифікацію об'єкту підвищеної небезпеки;
- пунктом 22 приписано до 01.03.2018 року розробити та узгодити згідно чинного законодавства плани ліквідації та локалізації аварійних ситуацій.
Не погоджуючись із вищезазначеним приписом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області № 4-6054-8-3 від 29.08.2017 року позивач звернувся до суду.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість змісту оскаржуваного припису № 4-6054-8-3 від 29.08.2017 року Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, а також на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (Закон від 05.04.2007 № 877-V).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч.8 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" приписом є обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону № 877-V невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Згідно із ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (від 2.06.1991р. № 1264-XII), до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.
Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 (далі - Положення №454/2011).
Згідно з п.п. 4, 6 Положення №454/2011, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, законодавства про поводження з відходами; законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов, тощо.
Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції.
Відповідно до п. 7 Положення №454/2011, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).
Згідно п.1 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011р. (далі - Положення № 429), Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується. Голови місцевих державних адміністрацій координують діяльність Держекоінспекцій і сприяють їм у виконанні покладених на них завдань. Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідної області, міст Києва та Севастополя, за винятком території та об'єктів, віднесених до зони діяльності морських екологічних інспекцій (Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря, Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція та Державна Азовська морська екологічна інспекція).
Згідно п.п. 2, 3 Положення № 429 Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його першого заступника та заступника керівника апарату, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням. Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території.
Згідно пп. «б» п. 4.2 Положення № 429 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог: законодавства про використання та охорону земель із: консервації деградованих і малопродуктивних земель; збереження водно-болотних угідь; виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок; здійснення заходів із запобігання забрудненню (засміченню) земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; встановлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також із додержання режиму використання їх територій; ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Держекоінспекція наділена повноваженнями щодо проведення перевірок щодо додержання вимог природоохоронного законодавства та охорони земельних ресурсів.
Стосовно неналежного, як зазначає позивач, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон», під час проведення перевірки, суд вважає за необхідне зазначити нижченаведене.
З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2017 року Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області було складено та направлено керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №4-4674-8-3, яке було отримано посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» Ромашук - 12.07.2017 року, а також направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон», яке було отримано виконавчим директором ОСОБА_3 15.08.2017 року.
Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на незаконність дій Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області щодо перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» та щодо вручення припису не повноважній особі, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач про проведення перевірки був повідомлений майже за місяць та мав достатньо часу для визначення посадової особи та наділення її повноваженнями за дорученням від імені Товариства представляти інтереси позивача під час проведення перевірки.
Окрім цього, суд зазначає, що Припис № 4-6054-8-3 від 29.08.2017 року був складений саме відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон», а не на його посадових осіб, та підлягає виконанню Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон», а не посадовими особами, прізвища яких в ньому зазначені.
Основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
З матеріалів справи, а саме акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ТОВ «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» вбачається, що була здійснена перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон», а саме:
Під час проведення перевірки Держекоінспекцією при обстежені території Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» було виявлено наступне обладнання, яке є джерелами утворення викидів, а саме:
- на території механізованої бригади: в приміщенні для охорони - твердопаливний котел по типу «буржуйка»; бокс для автотранспорту в кількості 2 од.; свердлильний та токарний верстати, зварювальний пост;
- токове господарство: установка зерноочисна, бункер загрузки, бункери розгрузки в кількості 4 од.; в приміщенні для охорони твердопаливний котел по типу «буржуйка»; склади для зберігання зерна в кількості 6 од.; паливні заправні колонки в кількості 3 од., паливні резервуари в кількості 8 од.
В акті перевірки зазначено, що на підприємстві відсутня інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вищезазначених джерел, підприємством не проводиться виробничий контроль за дотриманням затверджених граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вищезазначених джерел викидів (п.1, 2, 3, 4 припису).
З цього приводу суд зазначає, що документів, що підтверджують фактичне знаходження Товариства за вказаною адресою до акту перевірки не долучено та не надано представником відповідача до суду.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, долученої до матеріалів справи, ТОВ «СП «СКОРПІОН» використовує на вулиці Гаражна с. Ранній Ранок, Криворізький район, Дніпропетровська область лише будинок 2-4, в той час як з акту перевірки чітко адреси місце розташування виявленого майна не представляється можливим.
Також, відповідно до означеної довідки, за адресою вулиця Набережна, 1, с. Ранній Ранок, Криворізький район, Дніпропетровська область знаходиться наступне майно, що належить позивачу: будівля контори та котельна.
Відповідно до акту перевірки, за вказаною адресою: токове господарство.
Отже, суд зазначає, що відповідачем не доведено знаходження майна, відносно якого було здійснено перевірку, за місцезнаходженням ТОВ «СП «СКОРПІОН».
Відповідачем також під час судового розгляду не доведено, що майно та устаткування, що перебуває за вказаними адресами, та відносно якого наведено висновки в акті перевірки, використовується саме ТОВ «СП «СКОРПІОН», в той час як позивач вказані обставини спростовує.
Окрім того, суд зазначає, що в акті перевірки зазначено, що воно взагалі не використовується. При цьому, як вбачається з акту перевірки, факт перебування переліченого майна на балансі позивача під час перевірки не з'ясовувався, як і факт його експлуатації.
Таким чином, висунуті у пунктах 1, 2, 3, 4 припису вимоги, не знайшли підтвердження своєї правомірності під час розгляду справи судом, у зв'язку з чим, пункти припису 1, 2, 3, 4 підлягають скасуванню.
Суд вважає, що пункт 5 припису також є неправомірним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що вимога відповідача щодо складання статистичної звітності в повному обсязі не містить конкретних положень про усунення порушень законодавства, а носять лише рекомендаційний характер та направлена на майбутнє.
У п. 6 припису відповідач протиправно приписує Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» забезпечувати здійснення розрахунку податкового зобов'язання з екологічного податку в повному обсязі відповідно з вимогами законодавства в строк до 01.12.2017 року, оскільки, як вже було зазначено, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено належність виявленого обладнання, яке є джерелами утворення викидів, саме ТОВ «СП «СКОРПІОН» та факт експлуатації підприємством даного обладнання, як наслідок.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність даного пункту припису, який підлягає скасуванню.
Що стосується п. 7 оскаржуваного припису щодо забезпечення контролю за станом заглиблених ємностей та їх впливом на підземні горизонти та ґрунти, то судом була встановлена правомірність його винесення, з огляду на наступне.
Перевіркою встановлено, що на території токового господарства в наявності була вигрібна ємність (септик), проте підтверджуючих документів та інформації щодо видалення чи утилізації рідких відходів з вигрібних ємностей на розгляд інспекції, а також на розгляд суду надано не було. Контроль за станом та впливом вигрібних ям на ґрунти та підземні водоносні горизонти не здійснюється. Акти скритих робіт щодо влаштування вищезазначених ємностей, документи щодо її об'єму, інформація з яких матеріалів були виготовлені ємності відсутні, що є порушенням ст. 33 Закону України «Про відходи», ст. ст. 44, 96, 105 Водного Кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 164 Земельного Кодексу України, ст.ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 202, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Відповідно до ст. 44 Водного кодексу України до обов'язків водокористувачів належить здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними водами, що відводяться з неї;
Згідно ст. 105 Водного кодексу України підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
Згідно ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані також забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям та уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Згідно ст. 164 Земельного кодексу України охорона земель включає захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем повинні вживатися заходи щодо моніторингу цілісності вигрібної ємності, з метою недопущення забруднення навколишнього середовища, а саме: підземних вод та ґрунтів.
Правомірність висунення п. 8 - знайшло своє підтвердження під час судового розгляду.
Так, перевіркою було встановлено, що територія Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» обладнана твердим покриттям, але зливові поверхні не сплановані, збирання зливових вод не організовано. Локальні очисні споруди зливових вод на підприємстві відсутні. Контроль якості та кількості зливових вод підприємством не здійснюється. Одночасно з тим, підприємство розташоване в зоні впливу потенційних забруднювачів навколишнього середовища (джерела викидів, місця зберігання відходів, рух транспорту та здійснення робіт з розвантажування (навантажування) сировини, продукції та відходів виробництва, агрохімікатів тощо). Таким чином, підприємством порушуються вимоги статей 44, 70, 105 Водного кодексу України, статті 164 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель».
Суд вважає, що зазначені факти свідчать про можливий негативний вплив промділянки на стан вод.
Суд зауважує, що згідно ст. 101 Водного кодексу України: юридичні особи зобов'язані забезпечувати охорону вод від забруднення і засмічення внаслідок втрат мастила, Пального, хімічних, нафтових та інших забруднюючих речовин.
Згідно п. 4 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї.
Згідно ст. 70 Водного кодексу України скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар'єри тощо), забороняється.
Згідно ст. 105 Водного кодексу України підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
Згідно ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані також забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям та уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Згідно ст. 164 Земельного кодексу України охорона земель включає захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів, у зв'язку із чим, Держекоінспекцією надано припис.
У п. 9 екологічна інспекція визначає позивачу необхідність запровадження контролю за якістю та кількістю зливових вод і забруднюючих речовин. За поясненнями відповідача, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, контроль якості та кількості зливових вод підприємством не здійснюється.
Відповідно до п. 7 ст. 44 Водного кодексу України до обов'язків водокористувачів входить здійсненння засобами вимірювальної техніки, у тому числі, автоматизованими, обліку забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих вод.
У зв'язку з чим, п.9 припису є правомірним та скасуванню не підлягає.
Пункт 10 припису щодо вирішення питання стосовно збирання, очищення та відведення зливових вод з території підприємства, суд також вважає правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, з огляду на обставини, встановлені під час з'ясування питання щодо правомірності п.п. 8, 9 припису.
Суд вважає, що зазначені факти свідчать про можливий негативний вплив промділянки на стан вод, у зв'язку з не вжиттям достатніх заходів з охорони вод на підприємстві та не запровадженням достатніх заходів із запобігання забруднення водних об'єктів стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться з території промділянки.
Таким чином, суд приходить до висновку про порушення позивачем вимог статей 44, 70, 105 Водного кодексу України, статті 164 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель».
Згідно п.4 ст 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї.
Згідно ст. 70 Водного кодексу України скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар'єри тощо), забороняється.
Згідно ст. 105 Водного кодексу України підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає підстави для визнання правомірним висунутого п. 10 припису.
Щодо п. 11 припису, суд зазначає, що такий є правомірним з огляду на те, що в ході проведеної перевірки відповідачем було встановлено, та не спростовано представником позивача в судовому засіданні, що при візуальному огляді території Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» було виявлено будівельні відходи, відходи гумово-технічних виробів, промащені ганчір'я та пісок, тара забруднена нафтопродуктами, відходи деревини, тверді побутові відходи, відходи абразивно-металеві, відходи ЛФМ, тара з під добрив та агрохімікатів. Проте, інвентаризація відходів, що утворюються при діяльності підприємства, на підприємстві відсутня, що, в свою чергу, є порушенням ст.ст. 17, 33 Закону України «Про відходи».
Суд зазначає, що в Україні існує система класифікації відходів згідно класифікатора ДК 005-96, який затверджено та введено в дію наказом Держстандарту України від 29.02.1996 № 89. Обєктами класифікації є відходи, під якими розуміють будь - які речовини та предмети, утворювані у процесі виробництва та життєдіяльності людини, внаслідок техногенних чи природних катастроф, що не мають свого подальшого призначення за місцем утворення і підлягають видаленню чи переробці з метою забезпечення захисту навколишнього середовища і здоровя людей.
Згідно вищезазначеного Класифікатору відходи, що виявлені на території ТОВ СП «Скорпіон», ідентифікуються за наступними кодами:
- будівельні відходи: 4510.2.9.09;
- відходи гумово-технічних виробів: 2910.1.0.34;
- промащені ганчір'я: 7730.3.1.06;
- промащений пісок: 7730.3.1.04;
- тара забруднена нафтопродуктами: 7710.3.1.07;
- відходи деревини: 2000.2.2.04;
- тверді побутові відходи: 7720.3.1.01;
- відходи абразивно-металеві: 2681.2.9.02;
- відходи ЛФМ: 7710.3.1.19.
Згідно ст. 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації; не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів; надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов'язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи; на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.
Згідно Постанови кабінету Міністрів України від 1 листопада 1999 р. № 2034 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів»:інвентаризація відходів - комплекс разових організаційно-технічних заходів з виявлення, ідентифікації, опису і реєстрації відходів, обліку обсягів їх утворення, утилізації та видалення, а також виявлення і обстеження місць утворення відходів і об'єктів поводження з ними.
У п. 12 екологічна інспекція приписує позивачу визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини. Як вже було зазначено вище, при візуальному огляді території підприємства було виявлено будівельні відходи, відходи гумово-технічних виробів, промащені ганчір'я та пісок, тара забруднена нафтопродуктами, відходи деревини, тверді побутові відходи, відходи абразивно-металеві, відходи ЛФМ, тара з під добрив та агрохімікатів.
Проте, встановлено, що склад, властивості та ступінь небезпечності відходів, що утворюються при діяльності позивача, для навколишнього природного середовища не було визначено, що є порушенням ст. 17 Закону України «Про відходи».
Згідно пункту в) статті 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров'я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Суд погоджується с твердженнями відповідача щодо встановлених порушень та висунення у зв'язку із цим п. 12 оскаржуваного припису, який є правомірним та скасуванню не підлягає.
Щодо вимог пунктів 13-17 припису, то судом була встановлена правомірність висунутих пунктів з огляду на наступне.
Як вже було зазначено, під час перевірки при візуальному огляді території підприємства виявлено будівельні відходи, відходи гумово-технічних виробів, промащені ганчір'я та пісок, тара забруднена нафтопродуктами, відходи деревини, тверді побутові відходи, відходи абразивно-металеві, відходи ЛФМ, тара з під добрив та агрохімікатів.
Проте, позивачем норми утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності позивача для навколишнього природного середовища, не визначено, що є порушенням ст. 7 Закону України «Про відходи»; технічні паспорти відходів у позивача відсутні, що є порушенням ст. 26 Закону України «Про відходи»; поточний облік кількості відходів, які утворюються на підприємстві (за формою 1- ВТ), не ведеться, що є порушенням ст. 17 Закону України «Про відходи»; Договори щодо видалення чи утилізації відходів, що утворюються на підприємстві, не укладено, що є порушенням ст. ст. 17, 33 Закону України «Про відходи»; а також на підприємстві не приймаються заходи для максимальної утилізації відходів.
Згідно пункту 7 Закону України «Про відходи» - у сфері поводження з відходами встановлюються такі нормативи:
граничні показники утворення відходів у технологічних процесах;
питомі показники утворення відходів, використання та втрат сировини у технологічних процесах;
інші нормативи, передбачені законодавством.
Нормативи у сфері поводження з відходами розробляються відповідними міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями за погодженням із уповноваженими органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.
Згідно ст. 26 Закону України «Про відходи» державному обліку та паспортизації підлягають в обов'язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону.
Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Система і форми звітності, порядок надання і використання відповідної інформації про відходи, а також порядок перегляду їх номенклатури розробляються на основі державного класифікатора відходів і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища та інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади.
Згідно Постанови кабінету Міністрів України від 1 листопада 1999 р. N 2034 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів» Паспортизація відходів ведеться підприємствами з метою їх вичерпної ідентифікації та визначення оптимальних шляхів поводження з ними.
Паспортизація відходів передбачає складення і ведення паспортів відходів, паспортів місць видалення відходів, реєстрових карт об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до державного класифікатора ДК 005-96 "Класифікатор відходів" та номенклатури відходів.
Форми паспортів відходів та інструкції щодо їх ведення розробляються Мінприроди за участю інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади і затверджуються ним за погодженням з МОЗ.
Згідно пункту г) статті 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.
Згідно ст. 17 Закону України «Про відходи», суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації; не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів; надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов'язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи.
Як було встановлено в судовому засіданні, п.18 оскаржуваного припису - відповідач робить безпідставні посилання на порушення норм чинного природоохоронного законодавства, а саме ст. 17, 33 Закону України «Про відходи» та необхідність усунення таких до 15.09.2017 року.
Так, в акті перевірки було зазначено, що на території механізованої бригади ТОВ «Агрофірма «Христофорівське» встановлено факт сумісного зберігання відходів різного морфологічного стану.
Представником відповідача в судовому засіданні зазначено, що при складанні акту перевірки держінспектром було допущено механічну помилку у назві підприємства.
Суд зазначає, що територія механізованої бригади ТОВ «Агрофірма «Христофорівське» не була предметом перевірки, та, як наслідок, суд приходить до висновку, що за відсутності у акті перевірки відображення порушення, здійсненого саме позивачем, покладати на ТОВ «Скорпіон» обов'язок усунення такого порушення є протиправним.
У п. 19 - Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області встановила позивачу термін до 01.03.2018 року з забезпечення здійснення моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів. Судом була встановлена правомірність висунутого пункту з огляду на те, що представником позивача під час судового розгляду справи не надано доказів здійснення моніторингу дослідження місць утворення, зберігання і видалення відходів, місця тимчасового зберігання відходів, в т. ч. І-ІІ класу небезпеки, що є порушенням вимог ст. 17, 29 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".
Згідно ст. 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів.
Згідно статті 29 Закону України «Про відходи» з метою визначення та прогнозування впливу відходів на навколишнє природне середовище, своєчасного виявлення негативних наслідків, їх відвернення та подолання виробники відходів, їх власники, а також центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища здійснюють моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів.
У пункті 20 припису вказано про надання товариством на розгляд до Держекоінспекції інформації та копій документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки, в повному обсязі в строк до 15.09.2017р.
З аналізу приписів законодавства України, що регламентують діяльність відповідача в цілому, та порядок проведення перевірок зокрема, суд приходить до висновку про протиправність пункту 20 припису щодо надання документів у строк, який перебуває за межами часу, визначеного для проведення дій з перевірки. Так обов'язок надання документів до 15.09.2017 року, в той час як перевірка тривала з 15.08.2017 року по 19.08.2017 року, фактично є перевищення повноважень Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, з огляду, в тому числі, й на те, що отримані на виконання припису документи 15.09.2017 року вже не можуть бути досліджені перевіряючими, а результати такого дослідження не можуть бути відображені в акті перевірки, у зв'язку з її завершенням.
Пунктами 21, 22 припису позивачу приписано провести ідентифікацію об'єкту підвищеної небезпеки та розробити та узгодити згідно чинного законодавства плани ліквідації та локалізації аварійних ситуацій.
Суд зазначає, що згідно ст. 66 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» при проектуванні й експлуатації господарських та інших об'єктів, діяльність яких може шкідливо впливати на навколишнє природне середовище, розробляються і здійснюються заходи щодо запобігання аваріям, а також ліквідації їх шкідливих екологічних наслідків.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з промислової безпеки, і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки використання ядерної енергії, спільно з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, систематично проводять перевірки стану екологічно небезпечних об'єктів та виконання відповідних заходів і вимог щодо їх безпечної експлуатації.
Перелік екологічно небезпечних об'єктів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Суд вважає пункти 21, 22 припису правомірними, та погоджується з відповідачем щодо необхідності проведення ідентифікації об'єктів підвищеної небезпеки в цілому по підприємству - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» згідно до фактичного стану та з обов'язком позивача зареєструватися у Державному реєстрі об'єктів підвищеної небезпеки у випадку виявлення таких об'єктів.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Разом з тим, частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області № 4-6054-8-3 від 29.08.2017 року підлягає скасуванню в частині пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 18, 20, у зв'язку із чим, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» підлягає частковому задоволенню.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, 3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, частково, суд вважає за необхідне присудити здійснені ним судові витрати відповідно до задоволених вимог, а саме судовий збір у розмірі 800 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільскогоподарське підприємство «Скорпіон» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про скасування припису № 4-6054-8-3 від 29.08.2017 року - задовольнити частково.
Скасувати п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 18, 20 припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області № 4-6054-8-3 від 29.08.2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складений 27 листопада 2017 року.

Суддя В.В. Кальник