Справа № 804/6173/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 р. Справа № 804/6173/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача та третіх осіб - ОСОБА_1, представника відповідача - Салінської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області
треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу у м.Дніпрі Головного управління Дергеокадастру Дніпропетровської області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, щодо визначення значення коефіцієнта 2, який характеризує функціональне використання земельної ділянки площею 1.1518 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район) та зобов'язаня Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області застосувати коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки площею 1.1518 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район), встановлений на підставі класифікації видів цільового призначення земель секції В землі житлової та громадської забудови, за кодом КВЦПЗ підрозділ 02.-4 для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання у розмірі 1,0.
У судовому засіданні було замінено відповідача а саме: з Відділу у м.Дніпрі Головного управління Дергеокадастру Дніпропетровської області на Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з метою визначення та справляння земельного податку 24.07.2017 року позивачем було отримано Витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, що перебуває у користуванні позивача за №296/0/197-17 від 13.07.2017 року, який було сформовано в.о. начальника відділу в м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, позивач вважає, що вказаний витяг було сформовано з порушенням процедури проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженому Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 року, а саме вказане порушення полягає у протиправному визначенні та застосуванні відповідачем коефіцієнта який характеризує функціональне використання земельно ділянки (Кф) в розмірі 2.0, замість належного використання коефіцієнта у розмірі 1.0, застосування коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) впливає на розмір нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, та як наслідок на розмір податкових зобов'язань зі сплати податку на землю.
Представник позивача та третіх осіб в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись при цьому на письмові заперечення надані суду, у яких зазначено, що Витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не розраховується, а формується автоматично, а тому всі дії Головного управління Дергеокадастру Дніпропетровської області були здійснені в межах своїх повноважень та в рамках чинного законодавства.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
ОСОБА_3 та треті особи - ОСОБА_4,, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що є власниками будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район) на підставі Договору купівлі-продажу від 17.09.2004 року.
24.01.2006 року між позивачем та Дніпропетровською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район), зареєстрованою в Державному реєстрі земель з кадастровим номером НОМЕР_1.
Пунктом 4.1. Договору визначено, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), з урахуванням п. 2.1 цього договору, у розмірі 1(%) відсотка від нормативної грошової оцінки та дорівнює земельному податку.
24.07.2017 року позивачем було отримано Витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, що перебуває у користуванні позивача за №296/0/197-17 від 13.07.2017 року, який було сформовано в.о. начальника відділу в м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідно до якого визначено коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки 2.0.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення, ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони га іншого призначення.
Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Згідно частини 1, 2 статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Відповідно до статті 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», (далі - Порядок).
Згідно пункту 1 розділу II Порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно- ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.
Як визначено пунктом 3,5 розділу II Порядку, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф).
Визначення коефіцієнта функціонального використання має бути не елементом аргументації або оціночною категорією, а переконливим та беззаперечно встановленим юридичним фактом реальної дійсності - конкретною обставиною, передбаченою нормами права, що спричиняє певні юридичні наслідки.
З вищенаведеного Порядку вбачається, що визначальною ознакою для встановлення коефіцієнту функціонального використання для кожної окремої земельної ділянки є саме її фактичне функціональне використання та цільове призначення.
Судом встановлено, що відповідно до договору оренди, Дніпропетровська міська рада своїм рішенням № 159/32 від 23.12.05 орендовану земельну ділянку віднесла за основним цільовим призначенням до категорії «землі житлової та громадської забудови».
Згідно з п.5.6. договору орендарі, власники нерухомого майна визначили функціональне призначення будівель і споруд, враховуючи особливості конструкцій та планування, наявності кімнат, санітарних вузлів, їдальні, кухні, підсобних приміщень, для тимчасового проживання. З такою ж метою відповідно і використовується орендована земельна ділянка, тобто функціональне призначення - для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання.
Зазначені обставини дають право стверджувати, що згідно Додатку 1 Порядку враховуючи функціональне призначення земельної ділянки для, будівництва та обслуговування будівель тимчасового проживання, цільове призначення якої: «землі житлової та громадської забудови» має бути застосований коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) у розмірі 1.0( Секція В Землі житлової та громадської забудови, за кодом КВЦПЗ підрозділ 02.04 Для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання).
Згідно примітки до Додатку 1 Порядку «Для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0. У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф). застосовується із значенням 2.0».
Як вбачається з Витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1. №296/0/197-17 від 13.07.2017 року коефіцієнт Кф у розмірі 2.0 застосовано, через відсутність в Державному земельному кадастрі коду Класифікації видів цільового призначення земель.
При надходженні до Державного кадастрового реєстратора від власника чи користувача земельної ділянки заяви про внесення змін до відомостей про неї за формою згідно з додатком 12 до Порядку, електронного документа з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ та листа Управління/Відділу Головного управління Держгеокадастру в області за підписом керівника, який надається на запит власника, користувача земельної ділянки або розробника електронного документа з врахуванням матеріалів по формуванню земельної ділянки щодо можливості визначення цільового призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ, Державний кадастровий реєстратор вносить відповідні зміни до відомостей про зареєстровану земельну ділянку».
Судом встановлено, що позивачем подавався запит від 20.09.2017 року до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про надання листа щодо можливості визначення цільового призначення земельної ділянки.
Таким чином, суд вважає, що позивачем було вчинено всі необхідні дії у порядку, що встановлений законом, однак жодних змін з боку відповідача, які б усунули порушення прав позивача останнім зроблено не було.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, про протиправність дій відповідача, щодо визначення значення коефіцієнта 2, який характеризує функціональне використання земельної ділянки площею 1.1518 га.
Згідно, встановлених у Додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель значень до землі будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання застосовується коефіцієнт, що характеризує функціональне призначення земельної ділянки (Кф) з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район) у розмірі 1,0.
Щодо вимоги про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області застосувати коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки площею 1.1518 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район), встановлений на підставі класифікації видів цільового призначення земель секції В землі житлової та громадської забудови, за кодом КВЦПЗ підрозділ 02.-4 для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання у розмірі 1,0, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Як слідує зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права.
Отже, під дискреційним повноваженням розуміється таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Даний принцип у повній мірі кореспондується з повноваженнями адміністративного суду при ухваленні рішень, визначених у ст.162 КАС України. Отже, адміністративний суд, визнаючи рішення (дію, бездіяльність) відповідача протиправною, з метою забезпечення повного захисту прав особи наділений повноваженнями на прийняття рішення про зобов'язання вчинення певних дій.
Таким чином, суд вважає за необхідне, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області застосувати коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки площею 1.1518 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район), встановлений на підставі класифікації видів цільового призначення земель секції В землі житлової та громадської забудови, за кодом КВЦПЗ підрозділ 02.-4 для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання у розмірі 1,0.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено повністю, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640,00 грн. підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, щодо визначення значення коефіцієнта 2, який характеризує функціональне використання земельної ділянки площею 1.1518 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район).
Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області застосувати коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки площею 1.1518 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (Самарський район), встановлений на підставі класифікації видів цільового призначення земель секції В землі житлової та громадської забудови, за кодом КВЦПЗ підрозділ 02.-4 для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання у розмірі 1,0
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 21.11.2017 року.

Суддя М.В. Дєєв