Справа № 176/1694/16-а(2-а/176/9/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 рокусправа № 176/1694/16-а(2-а/176/9/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до П'ятихатського об'єднанного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії від 01.01.2016 року, який призвів до її зменшення;

- зобов'язати відповідача скасувати здійснений перерахунок пенсії від 01.01.2016 року та встановити її попередній розмір в сумі 1790,71 грн.;

- зобов'язати відповідача виплатити компенсацію втрати недоотриманої пенсії за період з 01.01.2016 по день винесення рішення.

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської обалсті від 28 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії П`ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо здійснення перерахунку пенсії, який призвів до її зменшення з 01.01.2016 року - неправомірними. Зобов'язано П`ятихатське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2016 року скасовану частину щомісячної пенсії. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову.

В судовому засіданні позивач заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила просила в її задоволенні відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 з грудня 2000 року перебуває на обліку в управлінні ПФУ та одержує державну пенсію за віком.

У грудні 2009 року за результатами інвентаризації та співставлень даних персоніфікованого обліку та відділу надходження доходів, який на той час здійснював контроль за сплатою страхових внесків, пенсійну справу ОСОБА_2 приведено у відповідність, та було перераховано пенсію в бік зменшення, в зв'язку з тим, що нею не було надано звіти та не сплачено страхові внески за період роботи приватним підприємцем з 12.12.2000 року по 31.12.2003 року.

В грудні 2015 року за розпорядженням від 01.12.2015 року пенсійна справа позивача була приведена у відповідність до норм чинного пенсійного законодавства та з 01.01.2016 року відповідачем знов зменшено позивачці розмір пенсії в зв'язку з тим, що позивачкою не було надано звіти та не сплачено страхові внески за період роботи приватним підприємцем з 12.12.2000 року по 31.12.2003 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахунок управлінням ПФУ розмір пенсії позивачу в бік її зниження суперечить положенням Конституції України та Постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту населення» №327 від 23.04.2012 року, у зв'язку з чим дії управління ПФУ є протиправними.

Колегія суддів погоджується за таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, які враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (до 01.01.2004 року).

Згідно зі ст. 56 Закону України №1931 «Про пенсійне забезпечення» передбачалося, що до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Приписами постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (зі змінами та доповненнями), визначено, що періоди здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, у тому числі за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 року підтверджується даними персоніфікованого обліку за інформацією відділу персоніфікованого обліку органу Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який з 01.10.2011 року набрав чинності, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 після призначення пенсії продовжувала працювати приватним підприємцем до 25.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 523323(а.с.15).

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачкою всі звіти про підприємницьку діяльність здавалися кожний рік, про що свідчать відповідні ярлики (а.с.64-65).

Крім того, при закритті підприємницької діяльності відповідачем позивачці було надано довідку про відсутність заборгованості від 25.10.2010 року. Також колегією суддів враховуюється те, що за нормами чинного законодавства в спірний період не було передбачено зазначення сум заробітку (доходу) від здійснення підприємницької діяльності пенсійному фонду, однак дані суми зазначалися позивачкою у деклараціях.

Доводи апелянта стосовно того, що позивачем за період ведення підприємницької діяльності не було сплачено страхові внески за період з 12.12.2000 року по 31.12.2003 року, колегія суддів розцінює критично, з огляду на те, що в матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу, видані ПФУ за формою ОК-5, які підтверджують сплату страхових внесків за вищезазначений період (а.с. 47-48).

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного колегія суддів доходить висновку, що відповідач розпорядженням від 31.12.2015 року протиправно знизив розмір пенсії фактично з тих самих підстав, що і при проведенні інвентаризації пенсійної справи ОСОБА_1 у 2009 році.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки останнє винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року по справі №176/1694/16-а(2-а/176/9/17)- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай