Справа № 815/3243/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3243/17

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Крусяна А.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Імпорт» до Головного управління Держпраці в Одеській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ТОВ «Партнер-Імпорт» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови №329 від 31.05.2017р., якою на позивача накладено штраф в сумі 9600 грн. за порушення ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», ч.1 ст.116 КЗпП України.

Позов обґрунтовувало тим, що при проведенні позапланової перевірки додержання ТОВ «Партнер-Імпорт» вимог законодавства про працю відповідачем порушено вимоги ч.1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки така підстава для проведення перевірки як звернення юридичної особи вказаною нормою Закону не передбачена. Позивач зазначає, що товариством не допускалось порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» щодо забезпечення бухгалтерського обліку витрат на оплату праці, та ч. 1 ст.116 КЗпП України щодо виплати всіх належних працівникові товариства ОСОБА_1 сум при звільненні у день звільнення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Головне управління Держпраці в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов ТОВ «Партнер-Імпорт» залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що вимоги ч.1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», які встановлюють підстави для проведення позапланових перевірок не розповсюджуються на Головне управління Держпраці в Одеській області в частині проведення перевірок з питань додержання законодавства про працю.

Апелянт вважає безпідставним посилання суду на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 28.07.2017р. у справі №521/8445/17, якою закрито справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП щодо директора ТОВ «Партнер-Імпорт» ОСОБА_2 за відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення, оскільки преюдиція встановлена судом в одній справі не є абсолютною і може бути спростована доказами та обставинами в іншій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, згідно наказу Головного управління Держпраці в Одеській області №638 від 03.05.2017р., направлення на перевірку №15/01-29-1036 від 03.05.2017р., на підставі листа виконавчого комітету Одеської міської ради (вх. № 3864/01-32 від 06.04.2017р.), за згодою Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці №4982/4/4.2-ДП-17 від 27.04.2017р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області у період з 15.05.2017р. по 19.05.2017р. проведено позапланову перевірку ТОВ «Партнер-Імпорт» щодо додержання законодавства про працю та оплату праці, за наслідками якої складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 15-01-005/0485 від 19.05.2017р.

Актом перевірки зафіксовано, що на товаристві не забезпечувався бухгалтерський облік витрат на оплату праці, що призвело одночасно до порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України щодо виплати всіх належних працівникові сум при звільненні у день звільнення. Зокрема, зазначено, що відповідно до штатного розпису товариства, введеного в дію з 01.01.2017р., посадовий оклад торгівельного представника ОСОБА_1 складає 3200 грн., працював на 0,125 посадового окладу 1 годину на день, місячний фонд заробітної плати - 400 грн. Наказом товариства №4-к від 16.03.2017р. ОСОБА_1 звільнений із займаної посади за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) 16.03.2017р. Відповідно до табеля обліку використання робочого часу у березні 2017 року ОСОБА_1 відпрацював 11 годин (з 22 годин за нормою тривалості робочого часу, оскільки у березні поточного року 22 робочих дні), проте йому нарахована заробітна плата за фактично відпрацьований час у сумі 190,48 грн. замість 200 грн.

31.05.2017р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області прийняло постанову №329, якою на позивача накладено штраф в сумі 9600 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ТОВ «Партнер-Імпорт» про визнання протиправною та скасування вказаної постанови, серед іншого, дійшов висновку, що у Головного управління Держпраці в Одеській області були відсутні, визначені ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підстави для проведення позапланової перевірки товариства, що нівелює будь-які наслідки такої перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку позапланову перевірку ТОВ «Партнер-Імпорт» проведено відповідачем на підставі листа виконавчого комітету Одеської міської ради (вх. № 3864/01-32 від 06.04.2017р.), яким повідомлено Головне управління Держпраці в Одеській області про наявність порушень товариством законодавства про працю.

Тобто, перевірку було проведено на підставі інформації про порушення вимог законодавства про працю, наданої органом місцевого самоврядування - виконавчим комітетом Одеської міської ради, з приводу недотримання вимог законодавства, які безпосередньо прав вказаного органу не порушують і шкоди йому не спричинили.

Процедура проведення управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю визначена Законом України від 5 квітня 2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012р. №390 (далі - Порядок № 390).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку №390 позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Перелік підстав для здійснення позапланового заходу (позапланової перевірки) визначено в частині 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності); неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Наведений у вказаній нормі Закону перелік є вичерпним і не містить в собі такої підстави для проведення перевірки, як звернення органів місцевого самоврядування (або інших органів державної влади чи юридичних осіб), тим більше з приводу недотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства, що не мають безпосереднім наслідком порушення прав саме суб'єкта звернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №877-V проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Згідно ч.4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Поряд із цим, у Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» або у іншому Законі, як в акті аналогічної юридичної сили, такої підстави для проведення позапланової перевірки, як за зверненням юридичної особи не передбачено.

Колегія суддів враховує положення абз. 4 п. 3 Порядку № 390, яким передбачено, що позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Однак, як правильно зазначено судом першої інстанції, Порядок №390 у цій частині суперечить положенням Закону №877-V, встановлюючи додаткову підставу для проведення перевірки, що заборонено безпосередньо положеннями ч. 2 ст. 6 цього Закону.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що Порядок №390 підлягає застосуванню лише у тій частині, яка відповідає вимогам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» як акту вищої юридичної сили.

В апеляційній скарзі апелянт визнає наявність колізії між Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012р. №390, в частині встановлення підстав для проведення позапланових заходів.

Колегія суддів зазначає, що у разі виникнення колізії між двома нормами права застосовується норма права законодавчого акту, який має вищу юридичну силу, тобто у даному випадку - положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Апеляційний суд встановив, що надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови відповідача №329 від 31.05.2017р. про накладення штрафу на позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність порушення ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», ч.1 ст.116 КЗпП України ТОВ «Партнер-Імпорт» доведено належними доказами, зокрема: копією табеля обліку робочого часу за березень 2017 року, згідно якого ОСОБА_1 відпрацював 10 робочих днів (з 1 по 15 березня, 16 березня - відмітка про відпустку без збереження заробітної плати); копією заяви ОСОБА_1 від 07.03.2017р. про надання 16.03.2017р. відпустки без збереження заробітної плати; копією наказу ТОВ «Партнер-Імпорт» від 07.03.2017р. про надання ОСОБА_1 такої відпустки, з яким працівник ознайомлений 07.03.2017р., про що свідчить особистий підпис останнього.

Також, позивачем на підтвердження факту відсутності заборгованості зі сплати заробітної плати з боку ТОВ «Партнер-Імпорт» щодо працівника ОСОБА_1, надано засвідчені копії розрахункового листка за березень 2017р., який містить інформацію про нарахування вказаному працівнику заробітної плати за 10 днів у розмірі 309,25 грн. (належної до виплати), відомості на виплату грошей № 15 за березень 2017р., в якій міститься особистий підпис ОСОБА_1 про отримання виплати у розмірі 309,25 грн.

Вказані документи надано ТОВ «Партнер-Імпорт» Головному управлінні Держпраці в Одеській області разом із запереченнями на акт перевірки, однак останнім вони не були враховані при прийнятті спірної постанови про накладення штрафу. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що надані товариством документи є підробленими, однак належних доказів з цього приводу, зокрема, висновків компетентних органів, відповідач, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладає обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, ні суду першої, а ні до суду апеляційної інстанцій, не надає.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Партнер-Імпорт» доведено суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги, у той час коли відповідачем, на підставі ч.2 ст.71 КАС України, доводи позивача не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 01.12.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Крусян А.В.

Шляхтицький О.І.