Справа № 821/3805/15-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/3805/15-а

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Градовського Ю.М., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу від 17.02.2015р №006-21909-170215, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк»;

- зобов'язати Уповноважену особу включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позов обґрунтовувала тим, що в порушення вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з початком процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», її не включено до Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст.203 ЦК України, сторонами договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015р №006-21909-170215 додержано, що виключає визнання вказаного правочину нікчемним.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28.01.2016р. позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США №006-21909-170215 від 17.02.2015р., укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо невключення ОСОБА_2 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США №006-21909-170215 від 17.02.2015р. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_2, якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прямо передбачено обов'язок Уповноваженої особи здійснити перевірку банківських операцій та правочинів на предмет виявлення ознак їх нікчемності.

Судом, також, не враховано, що операції з перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті у Банку, здійсненні в період дії Постанови НБУ №692/БТ від 30.10.2014р. «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», якою Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. Депозитний договір визнано нікчемним на підставі Закону, оскільки його укладання суперечило чинному законодавству та внутрішнім документам Банку.

Сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі ст.41, п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» №006-21909-170215 у доларах США.

Того ж дня на рахунок позивача поступили кошти в сумі 10 000 дол. США з рахунку ОСОБА_3, про що свідчить платіжне доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №45987667 від 17.02.2015р.

Постановою Національного банку України №692 БТ від 30.10.2014р. віднесено ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних. Ця постанова була доведена до відома керівників структурних підрозділів банку 15.01.2015р.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», якою у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015р. строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» продовжено до 02.10.2015р. включно.

Комісія з перевірки правочинів за вкладними операціями банку дійшла висновку, що договори, укладені банком та фізичними особами після 16.01.2015р., за якими здійснювались перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку, є нікчемними на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наказом уповноваженої особи банку №813 від 16.09.2015р. застосовано наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третіми особами, так і власниками депозитного рахунку після 16.01.2015р.

Листом від 23.09.2015р. тимчасовою адміністрацією ПАТ «Дельта Банк» повідомлено ОСОБА_2 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №006-21909-170215 від 17.02.2015р., укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом від 27.11.2015р. позивача повідомлено, що інформацію щодо договору банківського вкладу (депозиту) №006-21909-170215 від 17.02.2015р. не включено до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачу у включенні її реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. не довів належними доказами, що договір банківського вкладу №006-21909-170215 від 17.02.2015р. має ознаки нікчемності у розумінні норм ЦК України та ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Суд не взяв до уваги посилання відповідача на «дроблення депозиту» з метою отримання підстав для відшкодування коштів за рахунок Фонду, зазначивши про відсутність жодного документального підтвердження таким посиланням.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. №4452-VI (далі - Закон №4452-VI, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює наступні функції, зокрема, веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до ч.2 ст. 27 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію, формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Пунктами 3, 4 розділу 3 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 ч.4 ст. 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Як зазначалось вище, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів. Зазначеною постановою встановлено, зокрема, заборону проведення Банком будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Частиною 1 статті 1062 ЦК України визначено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

В п.1.8 договору банківського вкладу, укладеного 17.02.2015р. між позивачем та АТ «Дельта Банк», зазначено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору.

Апеляційний суд встановив, що 17.02.2015р. до договору було укладено додаткову угоду №6, відповідно до якої п.1.8 ст.1 договору було викладено в наступній редакції: « 1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору сторони домовилися, що умови п.5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі цього Договору, не застосовуються. У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становить суму вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений».

Пунктом 2.2. договору №006-21909-170215 від 17.02.2015р. встановлено, що із підписанням цього договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та погоджується вважати обов'язковими для застосування взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору.

Відповідно до п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених Рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом №14 від 20 березня 2013 року, встановлено, що зарахування на вкладений (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від Законного представника за вкладами на ім'я особи, законним представником якої він є, та крім інших випадків, передбачених нормами діючого законодавства України та/або Продуктами Банку).

Згідно п.18.8 Правил укладання Договору з Банком Клієнт підтверджує отримання примірника такого Договору та цих Правил, а п.п.2.6, 2.7 Правил передбачено, що Клієнт, уклавши з Банком відповідний Договір, підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну та остаточну згоду з цими Правилами.

У разі ж виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу і застосовуються Сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до Договору, якщо в конкретному Договорі сторони не прямо не передбачили протилежне.

Таким чином, додаткова угода №6 була укладена всупереч діючим внутрішнім документам банку та чинному законодавству України, оскільки наведеними Правилами зазначено, що зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

Також, відповідно до положень постанови Правління Національного банку України №365 від 16 вересня 2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» безготівкове перерахування коштів в іноземній валюті дозволяється лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку. Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи не дозволяється.

З матеріалів справи вбачається, що кошти в сумі 10 000 дол. США на рахунок позивача, в порушення п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», переводились з рахунку ОСОБА_3, що відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України свідчить про відсутність достатніх підстав для визнання чинним договору банківського вкладу від 17.02.2015р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2

А відтак, позивач не є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що зарахування коштів на рахунок позивача фактично не проводилось, а мало місце перерахування коштів від третьої особи. Тобто, відбулося коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань.

Частинами 1 та 2 статті 38 Закону №4452-VI встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI закріплено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, пунктом 7 встановлено випадки нікчемності правочинів, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вимог Закону №4452-VI уповноваженою особою Фонду наказом №408 від 29.05.2015р. утворено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», яка дійшла висновку про визнання правочинів за вкладними операціями, що укладені між Банком та фізичними особами після 16.01.2015р., та за якими здійснювалося перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами, нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

На виконання наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015р. та на виконання рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №174/15 від 27.07.2015р., комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» здійснено перевірку вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк», відповідно до протоколу від 15.09.2015р.

За результатами перевірки виявлені правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону №4452-VI, які були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами банку після 16.01.2015р., в т.ч. договору, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Дельта Банк» від 17.02.2015р., що підтверджується протоколом комісії від 15.09.2015р.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Отже, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Судова колегія, виходячи з положень п.7 ч.3 ст.38 Закону №4452-VI, погоджується з доводами апелянта, що судом першої інстанції висновок про відсутність доказів «дроблення» депозиту ОСОБА_3 зроблений без урахування обставин надходження коштів на банківський рахунок позивача саме з рахунку ОСОБА_3, яка, як ініціатор переводу, фактично розбиває свій вклад з метою штучного зобов'язання Фонду на відшкодування коштів в межах гарантійного розміру 200 000 грн. на рахунки третіх осіб, з метою отримати всю суму вкладу повністю.

Оскільки ОСОБА_3 внаслідок укладання 17.02.2015р. договору банківського вкладу між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 отримує переваги у вигляді гарантованого відшкодування за рахунок Фонду через третіх осіб, судова колегія вважає правомірними дії уповноваженої особи по затвердженню протоколу комісії з перевірки правочинів за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» 15.09.2015р., відповідного до якого вказаний договір банківського вкладу віднесений до переліку нікчемних.

Аналіз наведених обставин в сукупності дає підстави для висновку про доведеність відповідачем - уповноваженою особою Фонду наявності правових підстав стосовно невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції, як на доказ спростування доводів відповідача щодо «дроблення» депозитного рахунку ОСОБА_3, посилається на договір про завдаток від 16.02.2015р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якого сторони договору домовилися про купівлю-продаж нерухомого майна - ? трьохкімнатної квартири шляхом оформлення в подальшому нотаріально засвідченого договору купівлі-продажу нерухомості. Вартість зазначеного майна, згідно вказаного договору, сторони визначили 11 500 доларів США. Пунктом 3 договору передбачено, що як забезпечення своїх зобов'язань по даній угоді продавець (ОСОБА_2.) передає покупцю (ОСОБА_3.) завдаток в розмірі 10 000 доларів США шляхом перерахування коштів на рахунок, відкритий у будь-якій банківській установі на вибір продавця.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, яким чином даний договір про передачу коштів від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в якості завдатку стосується предмету розгляду даної справи та який зв'язок вказаної операції з операцією перерахування 17.02.2015р. коштів з рахунку ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_2

Більше того, договір про завдаток є одним із видів попередніх договорів, тоді як попередні договори, відповідно до ст.365 Цивільного кодексу України, укладаються у формі, встановленій для основного договору. Тобто, вказаний договір мав бути нотаріально засвідченим.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції не повно встановив фактичні обставини справи та порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції, в порядку ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 41, 185, 195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.1, п.4, 205 ч.1 п.3, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Градовський Ю.М.

Шляхтицький О.І.