Справа № 607/9423/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10848/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року у справі № 607/9423/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

31.07.2017р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (протокол №5489 від 30.09.16 р.) в частині не зарахування до трудового стажу періоду його роботи з 25.05.1990 р. по 11.02.1991 р., з 10.08.1991 р. по 31.12.2003 р., а також півтора кратний розмір за кожен рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них з 04.10.1981р. по 03.05.1984 р., з 16.05.1984 р. по 10.01.1990 р., з 16.02.1990 р. по 11.02.1991р.; зобов»язати Тернопільське об'єднане Управління ПФУ в Тернопільській області зарахувати трудовий стаж періоду роботи з 25.05.1990 р. по 11.02.1991 р., з 10.08.1991 р. по 31.12.2003 р., а також півтора кратний розмір за кожен рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них з 04.10.1981 р. по 03.05.1984 р., з 16.05.1984 р. по 10.01.1990 р., з 16.02.1990 р. по 11.02.1991 р. та зробити перерахунок та виплату недоотриманої пенсії із 28.01.2017 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Тернопільського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у не зарахуванні позивачу до його страхового стажу періоду роботи з 25.05.1990 р. по 11.02.1991 р., з 10.08.1991 р. по 31.12.2003 р., а також не застосування півтора кратного розміру до роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них з 04.10.1981р. по 03.05.1984 р., з 16.05.1984 р. по 10.01.1990 р., з 16.02.1990 р. по 01.01.1991р.

Зобов»язано Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати страховий стаж періоду роботи позивача з 25.05.1990 р. по 11.02.1991 р., з 10.08.1991 р. по 31.12.2003 р., а також зарахувати у півтора кратному розмірі його роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них з 04.10.1981 р. по 03.05.1984 р., з 16.05.1984 р. по 10.01.1990 р., з 16.02.1990 р. по 01.01.1991 р. та здійснити перерахунок раніше призначеної йому пенсії, з 28 січня 2017 року.

Відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 640,00 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні із позовом в суд.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, який покликаючись на неповне з»ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що з 04.10.1981р. по 03.05.1984 р.,із 16.05.1984 р. по 10.01.1990 р., та з 16.02.1990 р. по 11.02.1991 р. позивач працював на відповідних посадах на підприємствах, які знаходяться в м.Уренгой Ямало-Нанецького автономного округу, яке не входить до переліку районів Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указів Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Тому, зарахувати дані періоди роботи до трудового стажу замість одного року - один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі неможливо. Зарахувати позивачу період роботи в кооперативі «Созвездие» з 25.05.1990 р. по 11.02.1991 р. неможливо, у зв»язку з наявними виправленнями у трудовій книжці позивача. Період роботи в СМП «Бізнес» з 10.08.1991 р. по 31.12.2003 р. зарахувати до стажу роботи неможливо, оскільки у трудовій книжці позивача на відбитку печатки, що завіряє записи за № 24-25, не видно назви установи та її реквізити.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, який просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 із 27 липня 2016 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Протокольним рішенням Тернопільського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №5489 від 30.09.2016 року, до страхового стажу зараховано 21 років 06 місяці 26 дні, з урахуванням у кратному розмірі період роботи із 04.10.1978 року по 03.10.1981 року в районах Крайньої Півночі.

07 липня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсій, де просив дорахувати до його трудового стажу період роботи із 25.05.1990 р. по 11.02.1991 р., з 10.08.1991 р. по 31.12.2003 р., а також врахувати кратність роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них з 04.10.1981 р. по 03.05.1984 р., з 16.05.1984 р. по 10.01.1990 р. та з 16.02.1990 р. по 11.02.1991 р., згідно записів у трудовій книжці та додатково поданих документах, які знаходяться в матеріалах пенсійної справи, а саме довідки про заробіток, довідки про пільговий стаж, трудових договорів.

Відповідач листом №18/01 від 09.06.2017 р. та №226/І-11 від 12.07.2017 року повідомив, що пільгове обчислення страхового стажу роботи за період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген проводиться на підставі письмового трудового договору, в якому обумовлено термін дії договору та пільги, що надавалися працівнику або на підставі інших документів (трудової книжки, довідки), які стверджують право на пільги працівників, що працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. Відповідно до представленого позивачем трудового договору період роботи з 04.10.1978 р. по 03.10.1981 р. враховано до страхового стажу для обчислення пенсії у пільговому обчисленні. Оскільки інші періоди роботи в районах Крайньої Півночі не підтверджено документами відповідно до норм чинного законодавства, тому зарахувати їх до страхового стажу у пільговому обчисленні відповідач не вбачає за можливе.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачу слід до стажу роботи для призначення пенсії по віку зарахувати позивачу стаж роботи на Крайній Півночі з 25.05.1990 р. по 11.02.1991 р., з 10.08.1991 р. по 31.12.2003 р., а також застосувати півтора кратний розмір за кожен рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них з 04.10.1981р. по 03.05.1984 р., з 16.05.1984 р. по 10.01.1990 р., з 16.02.1990 р. по 01.01.1991р., виходячи з наступного:

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029 Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області Російської Федерації відноситься до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» п. 5 Указу Президії Верховної ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради Союзу РСР» від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»).

З копії трудової книжки НОМЕР_1, ОСОБА_1 з 04.10.1978 року по 01.10.1990 року працював на відповідних посадах на підприємствах, які знаходяться в місті Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу.

Період роботи позивача з 04.10.1981 року по 10.01.1990 року в районі Крайньої Півночі (м.Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області Російської Федерації) підтверджуються доказами, які досліджувались судом першої та апеляційної інстанції, а саме довідками про уточнення особливого характеру роботи або умов праці, необхідних для призначення трудової пенсії по віку і підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі №№101, 102 від 02.07.2010 р., виданих ВАТ «Новоуренгойський обєднаний авіазагін», згідно якої ОСОБА_1 працював в Новоуренгойській об»єднаній авіаційній ескадрилії м. Новий Уренгой та довідкою про уточнення стажу роботи в районах Крайньої Півночі, що дає право на дострокове призначення трудової пенсії по віку і підтверджує постійну зайнятість на роботі даних умовах №560 від 21 червня 2010 р., виданої Філією ООО «ЗапСибгазторг» «Уренгойгазторг» Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області, згідно якої позивач працював в ОРС ПО «Уренгойгаздобування» (а.с.14 - 17)

Згідно довідки, виданої ОРСа №11 ПО «УГД», позивач працював в ОРС №11 ПО «УГД» на посаді заступника начальника ОРСа по транспорту і механіці із 16.05.1984 р. по 10.01.1990 р. трудовий договір укладений із 12.10.1989 р. по 12.10.1992 р. (а.с.19)

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом. що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". У відповідності до п.1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Щодо періоду роботи позивача в кооперативі «Созвездие» з 25.05.1990 р. по 11.02.1991 р., то в трудовій книжці зазначено, що у період із 16.02.1990 року по 24.05.1990 року він працював заступником начальника кооперативу по економіці Виробничо-споживчому кооперативу «Возрождение» м. Норильськ Тюменської області; з 25.05.1990 р. по 11.02.1991 року головою кооперативу Виробничий кооператив «Созвездие» м. Новий Уренгой Тюменської області.

Із довідки №1203 від 21.11.2014 року, виданої ОАО «Новоуренгойский обьединенний авиаотряд», заробітна плата ОСОБА_1 за період із 01 січня 1981 року по 30 квітня 1984 року склала 25776, 79 руб. (а.с.15)

Згідно довідки №580 від 17.12.2014 року, виданої Філією ООО «ЗапСибгазторг» «Уренгойгазторг» Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області, заробітна плата ОСОБА_1 за період із січня 1985 року по грудень 1989 р. становила 36780, 75 руб. (а.с.18)

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відшкодування судових витрат пенсійним органом, оскільки відповідно до ч.1 ст.94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України - п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тобто відповідач звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з державного бюджету, а тому постанова суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1, 3 ч.1 ст.198, 200, п.4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - задоволити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2017 року у справі № 607/9423/17 - скасувати в частині стягнення судового збору та прийняти нову, якою стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
А. Р. Курилець
Повний текст судового рішення виготовлено 08.12.17