Справа № 489/2267/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2267/17
Номер провадження 2-а/489/421/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тарасюк І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аносова Ігоря Михайловича, Управління Патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аносова Ігоря Михайловича, Управління Патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

З адміністративного позову вбачається, що 12.05.2017 р. відносно ОСОБА_3 інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аносовим Ігорем Михайловичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки керуючи транспортним засобом, він нібито, проїхав на забороняючий - червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 е ПДР України. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки ПДР він не порушував та справу про адміністративне правопорушення інспектором розглянуто з порушенням норм чинного законодавства, на місці зупинки.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 12.05.2017 р. скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та проти них заперечував. Із письмових заперечень представника відповідача вбачається, що позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення. А саме останній проїхав на червоний сигнал світлофору, що підтверджується відеозаписом, здійсненим із нагрудної камери поліцейського під час вчинення позивачем правопорушення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

12.05.2017 р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Миколаєві на перехресті вул. Космонавтів та вул. 12-та Поздовжня проїхав на забороняючий сигнал світлофора - червоний, чим порушив п.п. 8.7.3 е ПДР України. Вказана обставина підтверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора. Його було зупинено інспектором 3 батальйону 3 роти батальйону УПП в м. Миколаєві Аносовим І.М. та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 466045 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП України передбачено відповідальність та стягнення за проїзд на забороняючий сигнал світлофора.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що інспектором патрульної поліції в порушення вимог чинного законодавства винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та не дотримано процедури розгляду справи згідно КУпАП.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другійстатті 258 КпАП Українивизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

ЗаКпАП Українидо цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи відносно позивача відбувся у порядку, передбаченому законодавством, а саме - після зупинки, йому були роз`яснені права та обов`язки, надано для огляду відеоматеріали, вислухані пояснення, складено Постанову, ознайомлено з Постановою та надана його копія.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що представником відповідача доведено порушення позивачем ПДР, надано докази відсутності порушень з боку інспектора при розгляді справи про адмінправопорушення, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 99, 102, 122, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аносова Ігоря Михайловича, Управління Патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії.

Суддя : Н.С. Тихонова