Справа № 266/4393/17
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/4393/17
Провадження№ 2-а/266/202/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Сараєва І.А., за участі секретаря Рухман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 26.10.2017 року відносно неї інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 855797, відповідно до якої її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та призначений штраф у розмірі 1020 гривень. Відповідно до вказаної постанови, нібито, вона, 26.10.2017 року о 12.35 годин, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керувала автомобілем НОМЕР_1, в м. Маріуполі по вул. Лінника, 76, здійснила зупинку на місці, позначеному у розділі 1.30 дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з табл. 7.17 та не пред*явила поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 ґ ПДР України. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, тому що при накладенні адміністративного стягнення не врахований характер скоєного правопорушення, не встановлені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступень провини, майнове положення, обставини, які помякшують чи обтяжують провину. А також зауважила той факт, що відповідачем не надані докази того, що дійсно правопорушення мало місце, та не розглянуто її клопотання про відкладення розгляду справи для надання правової допомоги, з можливістю викласти письмові зауваження. Просила визнати незаконними дії відповідача щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та скасувати вказану постанову серії АР № 855797 від 26.10.2017 року.

В судове засідання позивач не зявилась, проте надала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі.

Представник Управління патрульної поліції в м. Маріуполі у судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та вказав, що

під час патрулювання 26.10.2017 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі ОСОБА_3 в Приморському районі м. Маріуполя по вул. Лінника, в районі буд. 76 (найближча будівля біля стоянки від залізничного вокзалу), близько 12.30 годин, було помічено порушення правил дорожнього руху, а саме водій, керуючи автомобілем НОМЕР_1, стояв з порушенням правил дорожнього руху, а саме порушив вимогу знаку 5.38 «Місце для стоянки» з табл. 7.17 «Інваліди», та не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 ґ ПДР України. Працівники патрульної поліції відреагували на це правопорушення та підійшли до водія для з'ясування причин порушення ним Правил дорожнього руху та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ч. 2 ст. 258 КУпАП, п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 р. без складання протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Справу просив розглянути у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 855797 від 26.10.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122, ч. ст. 126 КУпАП та призначений штраф у розмірі 1020 гривень. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_2, 26.10.2017 року о 12.35 годин, керувала автомобілем НОМЕР_1, в м. Маріуполі по вул. Лінника, 76, здійснила зупинку на місці, позначеному у розділі 1.30 дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з табл. 7.17 та не пред*явила поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 ґ ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП під час накладення стягнення повинен бути врахований характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступень провини, майнове положення, обставини, що помякшують чи отягчаючи відповідальність.

В своєму позові позивач вказувала на те, що в оскаржуваній постанові прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено як «Супрун», хоча згідно паспорту, її прізвище «Лопатіна», при цьому вона пропонувала працівнику патрульної поліції свій паспорт для встановлення особи, проте її ідентифікували по посвідченню водія, що є порушенням ст. 33 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В своєму позові позивач зазначила, що вона зверталась до інспектора УПП при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання правової допомоги при розглядів справи, та викласти письмові зауваження. Проте, інспектор розглянув справу з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 280 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладені позивачем пояснення та відсутність жодних переконливих доказів вчинення нею адміністративного правопорушення. Окрім постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності в розумінні ст. 251 КУпАП, які свідчили про наявність в її діях адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду відповідачем не було надано.

При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10-12, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення - задовольнити.

Визнати неправомірним дії інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі ОСОБА_3 щодо проведення процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 855797 від 26.10.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень визнати незаконною та скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя: Сараєв І. А.