Справа № 815/5173/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5173/17
У Х В А Л А

04 грудня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: Мунтян А.А. (представник за довіреністю)

третя особа: не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про скасування наказу від 07.06.2017р. про звільнення з посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

У прохальній частині адміністративного позову викладено клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначено, що про факт звільнення позивач дізнався 27.09.2017р. від адвоката Хоми А.В. за наслідками отримання відповіді на адвокатський запит.

В судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про поновлення строку звернення до суду та просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Представник відповідача заявив клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову, в зв'язку з пропуском позивачем місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України, враховуючи, що оскаржуваний наказ відповідачем прийнято 07.06.2017р. та його копію направлено поштою на адреси, які зазначено позивачем в особовій картці та у Декларації про майно, доходи та зобов'язання фінансового характеру, листами від 07.06.2017р. (вих. № 32-15-0.16-6188/2-17), від 04.08.2017р. (вих. № 31-15-0.72-8802/2-17).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведені в обґрунтування клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом та клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити, визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, з огляду на наступне.

Виходячи з принципу рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п. 3 ч.1 ст. 7 КАС України), правила ст. 99 КАС України поширюються і на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно матеріалів справи, адміністративний позов надійшов до суду 05.10.2017 р. (вхід. № 5169/17).

Судом встановлено, 07.06.2017р. Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ № 256-к про звільнення ОСОБА_3 з посади (а.с. 11).

Зі змісту листів «Про необхідність отримання трудової книжки» від 07.06.2017р. (вих. № 32-15-0.16-6188/2-17), від 04.08.2017р. (вих. № 31-15-0.72-8802/2-17) (а.с. 43-44), адресованих позивачу, вбачається, що додатками до цих листів зазначено, зокрема, копію наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 256-к від 07.06.2017р. «Про звільнення ОСОБА_3.». Зазначені листи направлялись позивачу поштою та повернулись відповідачу з відмітками органу зв'язку «за закінченням терміну зберігання», «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 38-40).

Дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду, суд зазначає, що останній належними та допустимими доказами не довів факту, коли саме позивач ознайомився зі змістом оскаржуваного наказу.

Поряд з цим в матеріалах справи міститься копія листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 22.09.2017р. (вих. №25-15-0.71-11228/2-17) (а.с. 10), яким на адвокатський запит адвоката Хоми А.В. направлено копії зазначених в запиті документів.

Таким чином, враховуючи, що відсутні докази ознайомлення позивача зі змістом оскаржуваного наказу, суд дійшов висновку, що посилання представника позивача на поважність причин пропуску строку звернення до суду є обґрунтованими.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, оцінюючи надані учасниками докази в їх сукупності, суд вважає поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У відповідності з ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" (22277/93, 27 червня 2000р. §59), правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Також суд звертає увагу на практику ЄСПЛ, засновану на принципах Європейської конвенції з прав людини, що узгоджується із приписами ст. 19 Конституції України, яка встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тобто забезпечувати відповідні гарантії проти свавільного порушення прав, свобод та інтересів юридичних та фізичних осіб.

Позитивні зобов'язання сформульовані Європейським судом під час застосування окремих статей Конвенції, зміст яких визначає усталена судова практика ЄСПЛ.

Основною характеристикою позитивних зобов'язань держави виступає те, що по суті вони вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини, а точніше - вжити прийнятних (розумних) та належних засобів для захисту цих прав.

Було встановлено, що такі обов'язки можуть виникати на підставі безпосереднього застосування статей 2-6, 8, 10, 11, 13 Конвенції, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Сучасна тенденція спрямована на визнання Судом позитивних обов'язків держави під час захисту майже усього переліку конвенційних прав і свобод.

Однією з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право випливає з ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 55 Конституції України. Таке право забезпечує можливість особи відстоювати свої права у будь-якій життєвій ситуації, зокрема, пов'язаній з незаконними діями (бездіяльністю) органів державної влади.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд звертає увагу також на той факт, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У статті 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом є поважними, клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованим, в зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні останнього.

Керуючись, ст.ст.99, 100, 102, 160 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про скасування наказу від 07.06.2017р. про звільнення з посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду, - відмовити.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 08.12.2017 р.

Суддя: / підпис/ Г.П. Самойлюк

З оригіналом згідно:

Суддя: Г.П. Самойлюк