Справа № 336/5092/17(2-а/336/472/2017)
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2017 рокусправа № 336/5092/17(2-а/336/472/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А. суддів: Малиш Н.І. Баранник Н.П. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 10.01.2017 року, з урахуванням різниці, що була виплачена.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач у період з 05.12.1993 по 10.01.2017 отримував пенсію за вислугу років, на призначення пенсії за віком він набув право з 08.07.2013, проте за призначенням пенсії він не звертався, а продовжував отримувати пенсію за вислугу років, у звязку з чим відсутні підстави для підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В силу пункту 3 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку у Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з 10.01.2017 року йому була призначена пенсія за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузі економіки України за 3 календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

21 серпня 2017 року позивач звернувся до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м . Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

Листом № 336/П-1 від 04.09.2017 року відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Стаття 10 зазначеного Закону передбачає, що особі яка має право одночасно на різні види пенсії призначається за її вибором один із видів пенсії.

Згідно статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

- на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

- на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Отже, набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» повязано саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Позивач народився 07 липня 1953 року. Згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для нього передбачений пенсійний вік 60 років.

07 липня 2013 року позивачу виповнилося 60 років, а із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся в 10 січня 2017 року, саме з цієї дати він отримує пенсію за віком.

При цьому, колегія суддів вважає, що незважаючи на отримання позивачем пенсії за вислугою років, при набутті права на пенсію за віком її обчислення повинно здійснюватись з урахуванням вимог частини третьої ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відтак, позивач має право на збільшення пенсії відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Отже, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для обчислення пенсії позивачу з урахуванням відсотку підвищення розміру згідно вимог ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є вірним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач дізнався про порушення своїх прав 04 вересня 2017 згідно листа відповіді відповідача, у звязку з чим процесуальні строки повинні обчислюватись з дня коли позивач дізнався про порушення своїх прав, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки пенсія позивачу призначена з 10 січня 2017 року, і саме з цього часу відповідач повинен був призначити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення»

В межах апеляційної скарги підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник