Справа № 823/657/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року справа № 823/657/17

12 год. 10 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів платника податків,

УСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі позивач) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у сумі 7 108 грн 83 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобовязання.

Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18.12.2012 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

З письмових доказів у справі суд встановив, що на підставі акту від 30.08.2016 №582/23-25-13-08/НОМЕР_1 позивач прийняв податкове повідомлення-рішення (далі ППР) від 30.08.2016 №, яким до відповідача застосовано штраф у сумі 8749,42грн.

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п.75.1 ст.71 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України).

Суд звернув увагу, що вищевказане ППР направлене відповідачу за адресою, вказаною в ЄДРПОУ, однак не вручене та повернулось позивачу 23.09.2016

На підставі п.58.3. ст.58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

П.56.1 ст.56 ПК України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом (у т.ч. ППР) в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з вимогами п.56.1 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Підп.56.17.1. п.56.17. ст.56 ПК України встановлює, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження на підставі абз.2 підп.56.17.5. п.56.17. ст.56 ПК України вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Оскільки докази оскарження у встановлений ПК України строк вищевказаного ППР відсутні, суд дійшов висновку про узгодженість визначених ним грошових зобовязань.

За вимогами підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що грошові зобовязання, визначені вищевказаним ППР, є податковим боргом відповідача.

Суд встановив, що станом на час узгодження вищевказаних зобовязань відповідач мав переплату з єдиного податку в сумі 1640,59 грн. Отже, його недоїмка згідно з підставами позову становить 7108,83грн.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У звязку з несплатою узгодженої суми грошового зобовязання позивач прийняв податкову вимогу форми Ф від 19.10.2016 №4306-17 на суму 7108,83грн. Вказана вимога отримана відповідачем 25.10.2016, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.10). В установленому законом порядку відповідач її не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобовязання у повному обсязі не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікових карток суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався. Тому погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги.

П.95.2. ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, суд вважає доведеним право заявника на примусове стягнення з відповідача вищевказаного податкового боргу.

Суд звернув увагу, що єдиний податок згідно з підп.10.1.2. п.10.1. ст.10 ПК України належить до місцевих податків та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, що передбачено п.2 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI.

Суд також взяв до уваги діючу на час вирішення спору ч.4 ст.94 КАС України, якою передбачено, що у справах за позовами суб'єкта владних повноважень до фізичної чи юридичної особи судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому відсутні підстави для повернення позивачу сплаченого ним судового збору за подання цього позову.

Керуючись ст.ст.94, 95, 159 163, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (19635, Черкаський район, с.Білозіря, вул.Маяковського, буд.30; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку в сумі 7108,83грн. (сім тисяч сто вісім гривень 83коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копію постанови направити сторонам.

Суддя О.А. Рідзель