Справа № 387/824/17(2-а/387/20/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2017 рокусправа № 387/824/17(2-а/387/20/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 387/824/17 (2-а/387/20/17)

за позовом ОСОБА_1

до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдича Олександра Петровича

про скасування рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдича Олександра Петровича (далі по тексту - Відповідач), в якому просив, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, визнати протиправним рішення Відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.09.2017 року за № 188-ДК/0111ПО/08/01/-17 та закрити справу.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 387/824/17 (2-а/387/20/17).

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що ніякого самовільного заняття земельної ділянки не було, оскільки Позивачем у відповідності до приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» направлялася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заява про поновлення договору оренди землі від 17.03.2010 року № 04, відповідь на яку надана не була, при цьому Позивачем сплачується постійно орендна плата за земельну ділянку, яка приймається власником. Також зазначено про порушення Відповідачем порядку винесення оскаржуваної постанови в частині можливості надання відповідних пояснень, строків проведення перевірки, не проведення експертної грошової оцінки, ненадання можливості звернутись до захисника.

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 387/824/17 (2-а/387/20/17) визнано протиправною та скасовано постанову начальника відділу - старшого державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдича Олександра Петровича від 05.09.2017 року № 188-ДК/0111ПО/08/01/-17 про накладення адміністративного стягнення за ст. 53-1 КУпАП на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 (суддя - Цоток В.В.).

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що висновок Відповідача про самовільне використання земельної ділянки є передчасним. При цьому оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм КУпАП, зокрема в частині надання Позивачу права на захист.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 387/824/17 (2-а/387/20/17) та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зокрема зазначено, що відповідно до рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/4415/16 від 26.01.2017 року, яке набрало законної сили та яким розглядався спір щодо правомірності користування ТОВ «Агрофірма «Світанок» земельною ділянкою 28,3587 га, у задоволенні позову ТОВ «Агрофірма «Світанок» відмовлено повністю, а тому договір оренди № 004 від 17.03.2010 року вважається припиненим. Проте підприємство Позивача і після ухвалення судового рішення продовжувало користуватися земельною ділянкою без відповідних правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Представник Позивача - адвокат Воробйов В.В. надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити без змін постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану. Наголошував на тому, що Відповідачем при проведенні перевірки було порушено вимоги ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема наказ на проведення перевірки не містить посилання на кадастрові номери земельних ділянок, які є в користуванні ТОВ «Агрофірма «Світанок», а строк проведення перевірки перевищує 10 днів. Зауважено, що висновок перевіряю чого стосовно завданої Позивачем шкоди є передчасним, оскільки обов'язкова експертна грошова оцінка не проводилась.

Представник Відповідача та Заявника апеляційної скарги у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 387/824/17 (2-а/387/20/17) та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник Позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити останню без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, як законну та обґрунтовану.

У судовому засіданні, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2010 року між Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (орендодавець) та ТОВ "Агрофірма "Світанок" (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 28,36 га, яка знаходиться на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, строком на 6 років. Вказаний правочин зареєстрований у Добровеличківському районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК" 17.03.2010 року за № 04 (а.с. 6-8).

Після закінчення терміну дії вказаного договору ТОВ "АФ "Світанок" продовжує користуватися вказаною земельною ділянкою, що Позивачем не заперечувалось.

Наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 188 від 09.08.2017 року було доручено начальнику відділу - старшому державному інспектору з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдичу Олександру Петровичу здійснити заходи з державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки під час використання земель сільськогосподарського призначення державної власності, право на які виставлено на аукціон (конкурс) земельних ділянок площею 14,05 га, 28,35 га, 7,96 га та 5,14 га на теритрії Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 9).

19.08.2017 року Відповідачем було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки № 188-ДК/204/АП/09/011, яким зафіксовано факт використання ТОВ "АФ "Світанок" земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення Тишківської сільської ради Добровеличківського району, площею 28,3587 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_1, без правовстановлюючої документації, чим порушив ст.ст. 125,126 ЗК України (а.с. 10).

05.09.2017 року Відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення № 188-ДК/0115П/07/01/-17 відносно директора ТОВ "АФ "Світанок" ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП, згідно якого, останній, 05.09.2017 року використовував земельну ділянку сільськогосподарського призначення Тишківської сільської ради, загальною площею 28,3587 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_1, без правовстановлюючої документації, тобто самовільно, чим порушив ст.ст. 125,126 ЗК України (а.с.14).

05.09.2017 року Відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 188-ДК/0111ПО/08/01/-17 відносно директора ТОВ "АФ "Світанок" ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП, згідно якої, останній, самовільно без правовстановлюючої документації використовує земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення Тишківської сільської ради, загальною площею 28,3587 га ріллі. За вказане порушення на Позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень (а.с.15).

Скасування вказаної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і було предметом судового розгляду.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно абз. 16 ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно із статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, передбачений статтею 124 ЗК України.

Згідно із частиною першою статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані в статті 126 ЗК України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою - державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Таким чином, відповідно до наведених вимог закону обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у цієї особи на час прийняття судом рішення таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.

Відповідна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 22.11.2010 року № 3-27г10.

Відповідно до рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2017 року № 912/4415/16, залишеного без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017 року, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Світанок" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання укладеною додаткової угоди о договору оренди від 17.03.2010 р. № 04, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Світанок" та Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, зареєстрованого в Добровеличківському відділі КРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.03.2010 р. № 04, відмовлено повністю.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, станом на 15.03.2017 року у ОСОБА_1 були відсутні відповідні правовстановлюючі документи на підтвердження факту правомірності користування спірною земельною ділянкою, при цьому сам факт користування останньою Позивачем не заперечується з огляду на обставини сплати орендної плати за відповідну земельну ділянку.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно статті 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, згідно вказаної норми права за самовільне зайняття земельної ділянки передбачена адміністративна відповідальність, яку несуть як громадяни, так і посадові особи. При цьому, наявність завданої шкоди (її розмір), внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, не є тією ознакою, яка впливає на кваліфікацію дій особи, у зв'язку з чим посилання позивача на необґрунтованість визначеного розміру заподіяної шкоди, у спірному випадку, є безпідставним.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є директором ТОВ "АФ "Світанок", тобто є посадовою особою даного підприємства.

Таким чином, оскільки ТОВ "АФ "Світанок" в ході перевірки не надано документів, що підтверджують право користування вказаною земельною ділянкою, то державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Вільшанському, Новоархангельському, Добровеличківському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гнєдичем Олександром Петровичем обгрунтовано зроблено висновок про наявний факт самовільного зайняття ТОВ "АФ "Світанок" земельної ділянки, у зв'язку з чим правомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.53-1 КУпАП на ОСОБА_1, який є посадовою особою ТОВ "АФ "Світанок" (директором). При цьому, адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, яке застосовано до позивача узгоджується з розміром штрафу, який визначено ст.53-1 КУпАП відносно посадових осіб.

Посилання Позивача на порушення Відповідачем порядку проведення перевірки, процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, не можуть бути підставою для скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення з огляду на встановлений факт самовільного зайняття ТОВ "АФ "Світанок" земельної ділянки, оскільки, порядок здійснення вимірів земельної ділянки, визначення розміру збитків, які заподіяні самовільним зайняттям земельної ділянки, не впливають на кваліфікацію діяння особи за ст. 53-1 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що Позивача було ознайомлено під підпис з протоколом у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про суть скоєного правопорушення, про права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зауважити, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, не вирішив питання щодо решти позовних вимог, що є додатковою підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи були порушені норми матеріального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, і тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 387/824/17 (2-а/387/20/17) - скасуванню із прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - задовольнити.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 387/824/17 (2-а/387/20/17) - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 04 грудня 2017 р.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова