Справа № 826/18312/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 грудня 2017 року 15:40 № 826/18312/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Пащенка К.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Еко»
доБориспільського відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.08.2016 № та № , прийняті Бориспільським відділенням Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач, Бориспільське відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 31.10.2017 суд, на підставі приписів ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за згодою всіх учасників процесу перейшов до її розгляду в подальшому у письмове провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.07.2016 за результатами проведеної фактичної перевірки магазину «Еко-маркет», розташованого за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Київський шлях, 2/14, що належить ТОВ «Еко», за додержанням вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції складено акт від 03.08.2016 № 993/10-36-40/32104254 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем ст.ст. 11, 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та ст. 226.9 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

16.08.2016 на підставі акту перевірки відповідачем винесено:

податкове повідомлення-рішення № , яким у зв'язку з порушенням ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та ст. 226.9 ПК України, позивачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 34000,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення № , яким у зв'язку з порушенням ст. 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», позивачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10000,00 грн.

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Як видно з Акта перевірки, відповідачем встановлено факт зберігання позивачем пляшки вина кріпленого херес білого «Fina», 0,75л., 15% об., виробництва «Sandeman» Іспанія, дата розливу 30.12.2014, по ціні 165,75 грн., яка маркована маркою акцизного податку 23АААФ 271647, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та ст. 226.9 ПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пп.пп. 14.1.4. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції). Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до п.п. 226.2, 226.3, 226.9 ст. 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення № 1251).

Відповідно до п. 19 Положення № 1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів. податку, міцності продукції та місткості тари.

При цьому, п. 20 Положення № 1251 встановлено, що вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

З системного аналізу викладених норм видно, що перелік немаркованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів є вичерпним, і в ньому відсутні алкогольні напої, марковані марками акцизного податку попереднього зразка, які знаходяться в обігу з порушенням терміну придатності до споживання.

Відтак, суд вважає, що віднесення алкогольного напою, маркованого маркою акцизного податку попереднього зразка, який знаходиться в обігу з порушенням терміну придатності для споживання не свідчить про те, що такий продукт є немаркованим маркою акцизного податку.

Крім того, суд зазначає, що положення абз. 4 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не встановлюють випадки недійсності марок акцизного податку попереднього зразка, які не встановлюють критеріїв для визнання продукції, маркованої марками попереднього зразка, немаркованою, а лише закріплюють право осіб на використання вже придбаних ними марок акцизного податку попереднього зразка та реалізацію продукції, що маркована такими марками, тобто встановлюють вичерпний перелік підстав, коли марки акцизного податку попереднього зразка є дійсними.

Більш того, дана норма закону прийнята для захисту прав осіб, що вже придбали марки акцизного податку попереднього зразка для виробництва підакцизних товарів чи осіб, що реалізують продукцію, марковану марками акцизного податку попереднього зразка та звільняє останніх від необхідності придбання марок акцизного податку нового зразка і повторної сплати акцизного податку.

Щодо встановленого в Акті перевірки порушення позивачем реалізації алкогольного напою пляшки вина виноградного натурального ігристого «Багратіоні золоте напівсолодке», 0,75, 12% об., виробництва «Багратіоні», по ціні 69,09 грн., термін придатності: 2 роки з дня розливу 04.08.2012, яка маркована маркою акцизного податку попереднього зразка АААР 004797 04/12 2,535 грн., термін придатності якого закінчився, чим порушено ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 677 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) строк придатності товару визначається періодом часу, який обчислюється з дня його виготовлення і протягом якого товар є придатним для використання, або терміном (датою), до настання якого товар є придатним для використання.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про якість та безпеку харчових продуктів та продовольчої сировини» дата «Вжити до» (кінцевий термін споживання) - термін, після закінчення якого, за будь-яких встановлених умов зберігання, харчовий продукт, вірогідно, не буде мати показників якості, зазвичай очікуваних споживачами, та не вважається придатним для реалізації.

Відповідно до п. 24 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» строк (термін) придатності - строк (термін), визначений нормативно-правовими актами, нормативними документами, умовами договору, протягом якого у разі додержання відповідних умов зберігання та/або експлуатації чи споживання продукції її якісні показники і показники безпеки повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів, нормативних документів та умовам договору.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» продаж товарів, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, а також товарів, строк придатності яких минув, забороняється.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 № 310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.05.2012 № 743/21056, затверджено Порядок проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг (далі - Порядок № 310).

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 310 цей Порядок визначає механізм здійснення державного контролю посадовими особами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (далі - Держспоживінспекція України) та її територіальних органів за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства (далі - суб'єкти господарювання), крім Держспоживінспекції в Автономній Республіці Крим.

Відповідно до абз. 4 пп. 4.1.2 п. 4.1 Порядку № 310 за результатами перевірки відповідно до виявлених порушень посадовими особами, які проводили перевірку, приймаються рішення про заборону реалізації продукції в разі коли строк придатності додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим, чи коли такий строк закінчився.

Таким чином, реалізація алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку попереднього зразка, строк придатності яких минув, є порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», контроль за додержанням якого, зокрема, контроль щодо реалізації продукції в межах строку придатності покладено на Держспоживінспекцію України та її територіальні органи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до пп. 13.2 п. 13 Загальних технічних умов ДСТУ 4806:2007, прийнятих наказом Держспоживстандарту України від 5.07.2007 № 144, гарантійні терміни зберігання вин установлюють із дня їх розливу: вина столові ординарні, в т.ч. молоді - 3 місяці; вина кріплені ординарні, столові марочні - 4 місяці; вина кріплені марочні - 5 місяців; вина столові контрольованих найменувань - 6 місяців; вина кріплені контрольованих найменувань - 12 місяців. Гарантійні терміни зберігання вин, які встановлені цим стандартом, є мінімальними термінами, протягом яких виробник несе відповідальність за невідповідність показників якості продукції нормативним вимогам, і не є термінами придатності вин до споживання. Виробники вин мають право встановлювати власні гарантійні терміни зберігання вин, які перевищують мінімальні гарантійні терміни, встановлені цим стандартом, з обов'язковою відповідальністю за відповідність їх якості нормативним вимогам. Власні гарантійні терміни повинні бути внесені у розроблені виробником технологічні інструкції на окремі найменування продукції, які затверджуються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з сільського господарства у встановленому порядку. У разі відвантаження на експорт гарантійні терміни зберігання вин, які розлиті у пляшки, повинні відповідати вимогам контракту. Молоді вина на експорт не поставляють. На колекційні вина терміни зберігання не встановлюють. Вина, в яких після закінчення термінів зберігання не з'явилося помутніння чи видимого осаду, придатні для подальшого зберігання та реалізації.

Отже, на думку суду, посадові особи відповідача ототожнили гарантійний термін та термін споживання вина, що призвело до необґрунтованих висновків, які порушують права платника податків.

Також суд зазначає, що згідно з Актом перевірки та письмовими запереченнями відповідачем не було зазначено, що у даній пляшці вина з'явилося помутніння чи видимий осад, при цьому алкогольний напій після проведення перевірки був залишений на місці торгівлі.

За таких обставин, позивач мав право зберігати та реалізовувати вино виноградне натуральне ігристе «Багратіоні золоте напівсолодке», 0,75, 12% об., виробництва «Багратіоні», по ціні 69,09 грн., термін придатності: 2 роки з дня розливу 04.08.2012, яка маркована маркою акцизного податку попереднього зразка АІАААР 004797 04/12 2,535 грн. до того часу, до поки не з'явиться помутніння чи видимий осад у даній пляшці. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.04.2017 у справі № К/800/4526/17.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Таким чином, твердження відповідача про порушення позивачем вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо реалізації алкогольних напоїв з простроченим терміном придатності для споживання та які марковані марками акцизного податку попереднього зразка є безпідставним та необґрунтованим, оскільки доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а отже податкове повідомлення рішення від 16.08.2016 № 2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо реалізації позивачем пачки сигар марки «Candelight Senorita Vanila», маркованої по ціні 136,50 грн., в той час коли виробником цих сигар встановлена максимальна роздрібна ціна 70,00 грн., а з урахуванням акцизного податку ціна повинна бути не більш 73,50 грн., чим порушено ст. 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд зазначає про наступне.

Згідно з ст. 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Відповідно до п. 222.4 ст. 222 ПК України контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які здійснюють роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів, здійснюють контролюючі органи.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, позивачем реалізовано пачку сигар марки «Candelight Senorita Vanila» за ціною 130,00 грн. (з акцизним податком 136,50 грн.), що підтверджується фотокопією фіскального чеку від 26.07.2016, в якому зазначено найменування товару сигари «Candelight Senorita Vanila», кількість 1 шт. за ціною 130,00 грн. (з акцизним податком 136,50 грн.), в той же час з фотоматеріалів, а саме: із зображення пачки сигар марки «Candelight Senorita Vanila» видно, що виробником 24.02.2014 встановлена ціна за пачку вказаних сигар у розмірі 70,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем реалізовано пачку сигар марки «Candelight Senorita Vanila» за ціною вищою від максимально-роздрібної ціни на тютюнові вироби, встановленої виробником.

Доводи позивача про те, що факт реалізації зазначених сигар за завищеною ціною не підтверджується жодним доказом є необґрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, фотокопією пачки вказаних сигар та фотокопією фіскального чеку.

Враховуючи, що позивачем здійснена реалізація пачки сигар марки «Candelight Senorita Vanila» за ціною 130,00 грн. (з акцизним податком 136,50 грн.), у той час як максимальна ціна пачки складає 70,00 грн. (з акцизним податком 73,50 грн.), суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем вимог ст. 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» мав місце. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08 10.2014 у справі № К/9991/83640/11.

Разом з тим, посилання позивача на те, що під час проведення перевірки відповідачем неправомірно здійснено фотофіксацію, на думку суду, не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки, по-перше, позивач не заперечує щодо реалізації пачки сигар марки «Candelight Senorita Vanila» за ціною 130,00 грн. (з акцизним податком 136,50 грн.), при цьому, виробником встановлена ціна такої пачки сигар у розмірі 70,00 грн. (з акцизом податком 73,50 грн.), по-друге, вимоги щодо протиправності вказаних дій відповідача, позивачем не заявлено. Крім того, в Акті перевірки відповідачем зазначено те, що під час проведення перевірки проводилась фотофіксація.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

З урахуванням зазначеного, відповідачем правомірно та у відповідності до вимог приписів законодавства застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 10000,00 грн. за порушення приписів ст.111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а отже податкове повідомлення-рішення від 03.08.2016 № є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 10.12.2012 у справі № К/9991/26224/12, від 11.02.2013 у справі № К/9991/66857/11, від 04.03.2013 у справі № К/9991/2038/11, від 30.03.2015 у справі № К/9991/37531/12, від 12.12.2016 у справі № К/800/35329/14 та від 16.01.2017 у справі № К/800/23511/14.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності винесення ним спірного податкового повідомлення-рішення від 16.08.2016 № .

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково.

З огляду на викладене, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України пропорційно до задоволених вимог, а саме: судовий збір в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.08.2016 № на суму 34000,00 грн., що становить 77,27% від загальної суми майнових вимог (34000,00 грн. х 100% : 44000,00 грн.), тобто 1064,78 грн. (1378,00 грн. х 77,27%).

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» (03039, м. Київ, вул. проспект Науки, 8, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.08.2016 № , прийняте Бориспільським відділенням Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» (03039, м. Київ, проспект Науки, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (08300, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 2, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1064,78 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 78 коп.).

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України або прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя К.С. Пащенко