Справа № 569/15741/17
Суддя: Ковальов І.М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 УПП в м.Львові лейтенанта поліції Саджениці Ігора Васильовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 УПП в м.Львові лейтенанта поліції Саджениці Ігора Васильовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1 у якому просить суд скасувати постанову серії БР №202903 від 02 жовтня 2017 року відносно нього складену інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 УПП в м.Львові ДПП лейтенантом поліції Садженицею І.В., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду письмове клопотання у якому просив провести розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві та просить суд їх задоволити.

В судове засідання відповідач не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії БР №202903 винесеної 02 жовтня 2017 року інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 УПП в м.Львові ДПП лейтенантом поліції Садженицею І.В., 02 жовтня 2017 року о 17 год. 46 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 513 км + 500 м водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Ніссан номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін на ділянці дороги, яка має дві і більше смуги для руху в одному напрямку, чим порушив п.14.6. е ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено доказів тих обставин, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з пояснень позивача, 02 жовтня 2017 року близько 17 год. 46 хв. він керуючи транспортним засобом марки Ніссан д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі М-06 Київ-Чоп 513 км, переконавшись, що смуга зустрічного руху на яку він збирається виїхати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, почав здійснювати обгін великогабаритного автотранспортного засобу на дозволеній ділянці дороги, де була переривчаста лінія. Під час здійснення маневру він побачив, що попереду вантажного автомобіля їхав ще один великогабаритний автотранспортний засіб (бензовоз), якого не було видно за вантажівкою, а відстань між машинами критично мала. В той же час, легковий автомобіль, який рухався позаду нього, також здійснював обгін, тому вдатися до екстреного гальмування він не міг. У зв'язку з чим, для закінчення маневру та уникнення аварійної ситуації він об'їхав два великогабаритних автотранспортних засоби та не створюючи перешкоди автомобілям яких обганяв, повернувся на займану смугу на безпечну відстань. Після чого і був зупинений працівником поліції на автодорозі М-06 Київ-Чоп 513 км + 500 м, який перевіривши його документи, повідомив про те, що він начебто порушив правила дорожнього руху, а саме п.14.6. е ПДР. На що він пояснив, що дорожнього руху не порушував і хоче надати пояснення. Проте інспектор повідомив, що постанова вже складена і надавати пояснення немає необхідності, чим знехтував його законні права.

Він переконаний, що правил дорожнього руху не порушував, здійснення обгону розпочав на дозволеній ділянці дороги, маневр змушений був завершити для уникнення аварійної ситуації, до адміністративної відповідальності притягнутий безпідставно, а дії інспектора є протиправними. Крім того, під час документального оформлення постанови, інспектор не роз'яснив йому його права та обов'язки.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому з цих підстав просить суд позов задоволити.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідач чи представник відповідача не довів належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивача в частині закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критерієм, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпечені ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, в даному випадку - відповідача в справі.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченими ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,160-162,183-2,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 УПП в м.Львові лейтенанта поліції Саджениця Ігора Васильовича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задоволити частково.

Скасувати постанову серії БР №202903 від 02 жовтня 2017 року винесену інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 УПП в м.Львові ДПП лейтенантом поліції Садженицею І.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий :