Справа № 388/1112/17
Суддя: Степанов С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1112/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Степанов С.В.

за участю секретаря Лінська Л.М.

представника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинська адміністративну справу за позовом Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить задовільнити позов посилаючись на наступне.

09.10.2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 52903796 з виконання виконавчого листа № 388/1291/14-а, виданого 02.12.2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Долинському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно розміру встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести такі виплати з 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року. Долинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області зазначена постанова була отримана 13.10.2017 року, про що свідчить штамп управління за вхідним номером 198/21 від 13.10.2017 року. Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровограда області не погоджується з даною постановою та вважає за необхідне оскаржити рішення державного виконавця в судовому порядку.

Позивач зазначає, що постанова про стягнення виконавчого збору ВП 52903796 по виконанню виконавчого листа № 388/1291/14-а, виданого 02.12.2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Долинському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно розміру встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести такі виплати з 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року винесена державним виконавцем як наслідок невиконання вимог рішення суду № 388/1291/14-а, виданого 02.12.2014 року Долинським районним судом. Але, Долинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області відповідно до зазначеного рішення суду за вказаний період було нараховано 990,53 грн. з урахуванням вже проведених виплат, що підтверджується розпорядженням від 05.01.2015 року. Тобто, рішення суду виконано Долинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області частково в межах компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства, а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням його без поважних причин.

Долинське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області посилається на Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного або місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року N 845 (далі Порядок), яким визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Відповідно до п. 1 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року N 440 (далі Порядок 2) цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Пунктом 3 Порядку № 2 визначено, що рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Згідно п. 7 Порядку № 2 відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

У судовому засіданні представник Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області ОСОБА_1 позов підтримали за обставин зазначених у ньому, просили позов задовольнити.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав, однак надіслав письмові заперечення проти позову в яких зазначає про законність прийнятого рішення та просить відмовити у позові.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, повідомлена належно.

Суд, заслухавши пояснення представника Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновків про наступне.

Судом установлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 52903796 з виконання виконавчого листа № 388/1291/14-а, виданого 02.12.2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Долинському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно розміру встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести такі виплати з 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року (а.с. 4).

Судом установлено, що розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області від 05.01.2015 року здійснено перерахунок ОСОБА_4 пенсії (а. с. 14).

Суд також установив, що Долинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області відповідно до рішення суду за вказаний період ОСОБА_2 було нараховано 990,53 грн. з урахуванням вже проведених виплат, що підтверджується розпорядженням від 05.01.2015 року. Тобто, рішення суду виконано Долинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області частково в межах компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства, а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням його без поважних причин.

Посилання позивача на Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного або місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року N 845 (далі Порядок) сприймаються судом критично. Порядком визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Відповідно до п. 1 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року N 440 (далі Порядок 2), цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними. Пунктом 3 Порядку № 2 визначено, що рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. Згідно п. 7 Порядку № 2 відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Враховуючи вищезазначені положення, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 52903796 від 09.10.2017 року по виконанню виконавчого листа №388/1291/14-а, виданого 02.12.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження.

Згідно п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486 (далі Положення), управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління (далі Управління) є органами Пенсійного фонду України, підпорядкованими відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 4 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів Пенсійного фонду України в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Отже, враховуючи повноваження управління Пенсійного фонду України та приймаючи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини ( п.п 22, 23, 26 рішення у справі "Кечко проти України" Заява N 63134/00), згідно якої «якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань», суд приходить до висновку про повну необґрунтованість предявлених вимог, оскільки відсутність бюджетних асигнувань, не може бути правомірним обґрунтуванням не виконання судового рішення.

Позивачем не зазначено жодної норми Закону, яку порушив державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови, чи норми, яку порушив державний виконавець приймаючи оскаржуване рішення.

Ті обставини, на які посилається боржник у своїй позовній заяві не можуть слугувати підставою для скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 52903796 від 09.10.2017р. яка була винесена в рамках примусового виконання виконавчого документу виданого на підставі рішення суду, яке на момент оскаржуваної постанови є чинним.

Посилання позивача на правову позицію Верховного суду України, висловленій у постанові Верховного Суду України від 24.03.2015 р. у справі № 21-66а15 є недоречним, оскільки в даній позиції висвітлено проблематику питання щодо поважності причин накладення штрафу на орган Пенсійного фонду України. Предметом розгляду справи згідно позову є скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа, який на момент відкриття виконавчого провадження є чинним і у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконаню.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому суд зазначає, що Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного або місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року N 845, на який посилається позивач, не містить норм, що обґрунтовували б протиправність винесеної постанови про стягнення виконавчого збору ВП №52903796 та крім того, як підзаконний акт не може підміняти чи суперечити встановленому законом порядку виконання судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», статями 2, 3, 6, 17,18, 69, 71, 94, 100, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 181 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Повністю відмовити у задоволенні позову Долинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 52903796 по виконанню виконавчого листа № 388/1291/14-а.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5