Справа № 638/13736/17
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/708/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Грищенко І.О.

За участю секретаря Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

12.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила :

- визнати протиправним рішення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 21.07.2017р. щодо виключення з розрахунку при донарахуванні (перерахунку) пенсії ОСОБА_1, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмір 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання від 19.10.1994р. на загальну суму 32389 грн. 41 коп.;

- зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести ОСОБА_1 донарахування (перерахунок) пенсії державного службовця з лютого 2011 р., включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати,надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмір 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання від 19.10.1994 р. на загальну суму 32389 грн. 41 коп. на підставі довідки від 15.05.2017р. № 62 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», яку видано Харківською міською радою із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію та виплатити її в повному обсязі;

- стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з лютого 2011 року перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова, та отримує пенсію державного службовця.

19.07.2017 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з включенням до складу заробітної плати «інших виплат», а саме: надбавки 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії Харківської міської ради ХХІІ скликання від 19.10.1994р. б/н на суму 13533грн. 15 коп., матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань на суму 13066 грн. 84 коп., індексації заробітної плати на суму 5789 грн. 42 коп., всього на суму 32389 грн. 41 коп. та надала Довідку від 15.05.2017 р. № 62 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за останні 24 календарні місяці роботи за період з 01.02.2009р. по 31.01.2011р., видану Харківською міською радою.

12.08.2017 року отримала лист відповідача №5918-02-1/49 від 02.08.2017, яким надіслано Рішення комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яке відбулось 21.07.2017 року протокол № 16. Цим Рішенням повідомлено позивача, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України«Про державну службу»від 10.12.2015 року № 889-VIII. У зв"язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців. Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу»від 10.12.2015 року № 889-VIII, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування».

Закон України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить підстав для перерахунку пенсії державним службовцям. Отже, враховуючи приписи статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям від заробітної плати. Таким чином, відсутні підстави для здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за її заявою на підставі довідки.

Позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки воно протирічать нормам Конституції України. Відповідно до ст.ст.21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звужування змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Уповноважений представник відповідача - Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова,що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився , подав письмову заяву, в якій зазначила, що Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова не визнає позовні вимоги , просить відмовити в задоволенні позову. Справу розглядати без участі представника.

Суд , вивчивши доводи позовної заяви, докази, наведені в її обгрунтування , доводи заперечень сторони, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Стосовно наявності підстав для перерахунку пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до Дня місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу»заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. (в редакції до 08.07.2010р.) об'єктом оподаткування є: фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", а також винагороди, що виплачуються громадянам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. N 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713, фонд додаткової заробітної плати включає, зокрема, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, матеріальну допомогу, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), виплати соціального характеру.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до Дня місцевого самоврядування, з яких сплачувались страхові внески, входять до складу додаткової заробітної плати та враховуються при обчисленні розміру пенсії позивача.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України «Про державну службу», який щодо спірних правовідносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати,надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмір 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання від 19.10.1994 р. входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні йому пенсії.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм права, викладених в постановах від 14.05.2013 року № 21-125а13, від 04.03.2014 року № 21-14а14, які в силу ст. 244-2 КАС України мають враховуватися судами при застосуванні таких норм права.

Стосовно посилань відповідача на Закон України «Про державну службу»від 10 грудня 2015 року №889-VIII, суд вважає, що він не має під собою правових підстав, оскільки стосується умов призначення пенсії державним службовцям, а не її перерахунку тим, хто набув на неї прав раніше. Між тим, пенсія позивачу призначена з лютого 2011 року.

Крім того, Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII змінив істотні умови праці державних службовців, зокрема, були встановлені нові категорії посад державної служби, а тому норми нового Закону не можуть розповсюджуватися на державних службовців, які набули стажу державної служби під час дії Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони й інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Конституція України має вищу юридичну силу, а закони й інші нормативно - правові акти повинні відповідати їй.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп зазначив, що стаття 58 Конституції України 1996 рокузакріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно - правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян упевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно правового акта.

Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно - правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності тільки за умови, якщо вони скасовують або пом'якшують відповідальність (рішення Конституційного суду України № 6-рп/2000 від 19.04.2000 року). Мета принципу незворотності - блокувати ущемлення прав і свобод людини з боку держави. Така направленість тлумачення цього принципу робить його однією з важливих гарантій захисту від свавілля з боку влади, безпеки людини як громадянина, довіри до державних інституцій. Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд вважає, що недонарахування позивачу усіх складових заробітної плати, з яких сплачені внески на обовязкове соціальне страхування, порушує право позивача мирно володіти своїм майном, визначення якого міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (надалі також "Протокол 1 до Конвенції"), яка є частиною національного законодавства України згідно із статтею 9 Конституції України.

Зокрема, стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права"

Роз'яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі також "ЄСПЛ"). Дані рішення згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Більше того, ч.2 ст.8 КАС України вимагає врахування практики ЄСПЛ при вирішенні справ.

Так, у пункті 53 рішення в справі "Булвес" АД проти Болгарії ЄСПЛ визначив поняття власності, вказавши, що "власність" може включати як існуючу власність, так і активи, включаючи вимоги стосовно яких заявник може стверджувати, що у нього чи у неї є принаймні "правомірні очікування" отримати ефективне здійснення свого майнового права.

Отже, якщо в державі існує діюче законодавство, яке передбачає певні виплати, то воно повинно розцінюватися як таке, що створює право власності, та викликає "законні очікування" отримати певне майно.

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна є незаконними, якщо державні органи діють не у відповідності до закону.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови в перерахунку (донарахуванні) пенсії державного службовця на відсутність в статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року підстав для перерахунку пенсії державним службовцям від заробітної плати, суд до уваги не бере, оскільки, на думку суду, суб'єктом владних повноважень порушено принцип захисту обґрунтованих сподівань (reasonableexpectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legalcertainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права.

Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Отже, суд не погоджується з позицією відповідача у справі з мотивацій, наведених вище та вважає, що відповідачем невірно застосовані норми Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Натомість, відповідач, як суб'єкт владних повноважень,в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку (донарахуванні) та неврахування у розрахунках розміру пенсії ОСОБА_1, як державного службовця матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та надбавки до посадового окладу у розмірі 50% до посадового окладу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Так, відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положеннями частини 1 статті 100 КАС передбачено, то адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Як встановлено з матеріалів справи, порушення прав позивача в частині невиплати пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмір 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання від 19.10.1994 р., починаючи з лютого 2011 року.

Разом з тим, до суду з позовом про захист своїх порушених прав ОСОБА_1 звернулася12.09.2017 р.

Між тим, доказів в підтвердження поважності причин пропуску встановленого законом строку та неможливості звернення до суду з позовом, починаючи з лютого 2011 року позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що строк звернення до суду не пропущений, з огляду на приписи ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 87 «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії; суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

З аналізу вищезазначеної норми випливає, що її приписи стосуються нарахованих пенсій, але не одержаних своєчасно, між тим, пенсія позивачу з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, премії до Дня місцевого самоврядування не була нарахована, а тому приписи ст. 87 «Про пенсійне забезпечення» до вказаних правовідносин не застосовуються.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмір 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання від 19.10.1994 р. у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду підлягають залишенню без розгляду.

Згідно зі ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача за перерахунком пенсії 19.07.2017 на підставі довідки про заробітну плату від 15.05.2017 р. за № 62, то перерахунок пенсії повинен здійснюватися з 01.08.2017р.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. ст. 87, 94 КАС України, в зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати в розмірі 640 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 11, 17, 69 - 71, 94, 99, 100, 159 - 163 КАС України, ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 Миколаївнидо Шевченківського управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання неправомірними дій і зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмір 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання від 19.10.1994 р. за період з лютого 2011 року по 12.03.2017 року залишити без розгляду.

Визнати протиправним рішення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 21.07.2017р. щодо виключення з розрахунку при донарахуванні (перерахунку) пенсії ОСОБА_1, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмір 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання від 19.10.1994 р. на загальну суму 32389 грн. 41 коп.

Зобов'язати Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести ОСОБА_1 донарахування (перерахунок) пенсії державного службовця з 01.08.2017 р., включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмір 50% посадового окладу згідно рішення ІІ сесії ХХІІ скликання від 19.10.1994 р. на загальну суму 32389 грн. 41 коп. на підставі довідки від 15.05.2017 р. № 62 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календжарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», яку видано Харківською міською радою із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію та виплатити її з урахуванням уже виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання її копії .

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя І.О. Грищенко