Справа № 810/1227/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1227/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» (далі по тексту - Позивач, ТОВ «Васт-Транс») звернулося до суду із адміністративним позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі по тексту - Відповідачі) у якому просило стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України у загальному розмірі 13060,26 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю (за текстом апеляційної скарги).

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувану постанову - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Васт-Транс» зареєстроване Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 19.03.1999, як юридична особа, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи.

Позивач взятий на облік в якості платника податків 25.03.1999 за № 885, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків №335 від 23.05.2012, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №13831221 Серії НВ №052367 від 06.04.1999 позивач зареєстрований в якості платника податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2012 позивачем до ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС було подано податкову декларацію з податку на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) за травень 2012 року, де у рядку 23.1 було заявлено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 74 461,00 грн. (а.с.110-112).

Отримання контролюючим органом податкової декларації підтверджується відтиском штемпеля останнього на титульному аркуші податкової декларації з ПДВ за травень 2012 року.

З вказаною податковою декларацією позивачем було також подано, розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3 до податкової декларації з ПДВ за травень 2012 року) та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до податкової декларації з ПДВ за травень 2012 року) (а.с.116-117).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2016 у справі №810/1963/16, яка набрала законної сили 14.02.2017 року, адміністративний позов ТОВ «Васт-Транс» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення пені з Державного бюджету України задоволений у повному обсязі.

Вказаним рішенням суду зобов'язано Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області подати до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми у розмірі 74 461,00 грн., що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь ТОВ «Васт-Транс».

Також, постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Васт-Транс» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за порушення строків бюджетного відшкодування за травень 2012 року за період з 11.06.2013 по 02.09.2016 року у розмірі 46 705,94 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судовим рішенням в адміністративній справі №810/1963/16 встановлено, що ТОВ «Васт-Транс» має право на бюджетне відшкодування у сумі 74 461,00 грн., яке є узгодженим контролюючим органом починаючи з 20.07.2012.

При цьому, днем, коли Києво-Святошинська ОДПІ та ГУ Державної казначейської служби України у Київській області зобов'язані були завершити вчинення відповідних дій та виплатити ТОВ «Васт-Транс» бюджетне відшкодування у розмірі 74 461,00 грн. є 01.08.2012.

Разом з тим, суму ПДВ у розмірі 74 461,00 грн. за декларацією з ПДВ за травень 2012 року, на банківський рахунок ТОВ «Васт-Транс» було зараховано лише 28.03.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 32 від 28.03.2017 року та не заперечувалось представником податкового органу (а.с.14).

Вважаючи порушеними свої права, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просив суд стягнути з Державного бюджету України пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України у загальному розмірі 13 060,26 грн., з яких пеня за період з 02.08.2012 по 10.06.2013 складає 5746,76 грн. та за період з 03.09.2016 по 28.03.2017 - 7 313,50 грн., що підтверджується розрахунками пені на рівні 120% облікової ставки Національного банку України (а.с.7).

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки суму ПДВ у розмірі 74 461,00 грн. за декларацією з ПДВ за травень 2012 року відповідачами у строки, встановлені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України не відшкодовано, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент подачі податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2012 року) (далі по тексту - ПК України) бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків закріплено у статті 200 ПК України.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 та 200.3 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Правовими положеннями п. 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Приписами п. 200.7 ст. 200 ПК України встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України (пункт 200.8 статті 200 ПК України).

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

При цьому, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 ПК України).

У силу положень пункту 200.12 статті 200 ПК України, орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У свою чергу орган, на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

З системного аналізу викладених положень вбачається, що у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених п. 200.7 та 200.8 ст. 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Як було встановлено судами у рамках адміністративної справи № 810/1963/16, позивач має право на бюджетне відшкодування за травень 2012 року у розмірі 74461,00 грн., при цьому останнім днем, коли відповідачі зобов'язані були завершити вчинення відповідних дій та виплатити ТОВ «Васт-Транс» бюджетне відшкодування за вказаний податковий період є 01.08.2012 року.

Отже, зарахування відповідних коштів на рахунок позивача у банку мало бути проведено не пізніше 01.08.2012 року.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки бюджетне відшкодування за травень 2012 року у розмірі 74461,00 грн. відповідачами у строки, встановлені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, не відшкодовано, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 ПК України.

При цьому, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічний висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 № 21-131а14.

Зі змісту судового рішення по справі № 810/1963/16, у ТОВ «Васт-Транс» виникло право на нарахування пені з наступного дня, коли відповідачі зобов'язані були завершити вчинення відповідних дій та виплатити позивачу бюджетне відшкодування, тобто з 02.08.2012 року.

Між тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач має право на нарахування пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за травень 2012 у розмірі 74461,00 грн. за загальний період, який починається з наступного дня, коли відповідачі зобов'язані були завершити вчинення відповідних дій та виплатити позивачу бюджетне відшкодування - 02.08.2012, по день, що передує фактичному зарахуванню відповідних коштів на рахунок ТОВ «Васт-Транс» - 28.03.2017 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2017 року визнано поважними причини пропуску строку ТОВ «Васт-Транс» на звернення з даним позовом до суду про стягнення пені за період з 02.08.2012 року по 10.06.2013 року.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції, не погоджується з вищезазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом.

У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Згідно із ч.3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 99 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними, зокрема, частинами четвертою та п'ятою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами норми статті 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Положеннями пункту 102.5 статті 102 ПК України передбачено, що заяви про повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Таким чином для звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ та пені з Державного бюджету України встановлюється спеціальний строк звернення з позовом до суду, який становить 1095 днів з дня виникнення права позивача на отримання суми бюджетного відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова декларація з ПДВ за травень 2012 року подана позивачем до податкового органу 20.06.2012, що є граничним терміном її отримання.

Відтак з урахуванням строків, в які мала бути проведена камеральна перевірка податкової декларації з ПДВ за травень 2012 року та надання після закінчення перевірки висновку органу Державної казначейської служби України із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, право на звернення до суду із позовом про стягнення суми бюджетного відшкодування за податковою декларацією за травень 2012 року виникає у позивача починаючи з 02.08.2012 року, за умови проведення камеральної перевірки податкової декларації за травень 2012 року, що є беззаперечною підставою у разі відсутності порушень у поданій податковій декларації для складання відповідного висновку.

Позивач у позові просить стягнути пеню на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України у розмірі 13 060,26 грн., з яких пеня за період з 02.08.2012 по 10.06.2013 складає 5 746,76 грн. та за період з 03.09.2016 по 28.03.2017 - 7 313,50 грн.

Між тим, з даною позовною заявою позивач звернувся до суду 30.03.2017 року, що підтверджується відтиском штемпеля канцелярії Київського окружного адміністративного суду №1268/17 на позовній заяві ТОВ «Васт-Транс».

Тобто, позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення пені за період з 02.08.2012 по 10.06.2013 року.

Приймаючи рішення про поновлення строку на звернення до суду з позовом про стягнення пені за період з 02.08.2012 по 10.06.2013 та визнаючи поважними причини пропуску ТОВ «Васт-Транс» зазначеного строку, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору, однак такі заходи виявились безрезультатними.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вищезазначеним висновком, оскільки судом першої інстанції не законно розглянуто позовні вимоги позивача за період з 02.08.2012 по 10.06.2013 року, чим порушено правові норми адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 159 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 30.03.2017 року, подавши цей позов більш ніж через шість місяців з моменту порушення, на його думку, прав, свобод та законних інтересів.

Про те, що ТОВ «Васт-Транс» має право на бюджетне відшкодування у сумі 74 461,00 грн., яке є узгодженим контролюючим органом починаючи з 20.07.2012, останньому було достеменно відомо починаючи ще з 2012 року.

ТОВ «Васт-Транс» скористалось своїм правом вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Правовими положеннями адміністративного судочинства передбачено, що необхідною умовою для поновлення строку звернення є поважність причин його пропуску.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вказані позивачем обставини є неповажними для поновлення строку звернення до адміністративного суду, а тому позов в частині стягнення пені за порушення строків бюджетного відшкодування за травень 2012 року за період з 02.08.2012 року по 10.06.2013 року підлягає залишенню без розгляду.

З урахуванням того, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2016 року у справі №810/1963/16 на користь ТОВ «Васт-Транс» було стягнуто пеню за період з 11.06.2013 по 02.09.2016 року, позивач має право на нарахування пені за період з 03.09.2016 по 28.03.2017 року, що відповідно становить 207 днів, тобто за весь період, не охоплений рішенням суду у справі № 810/1963/16.

Позивачем надано до суду розрахунок сум пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за заявлений період з 03.09.2016 по 28.03.2017 року (а.с.7), з якого вбачається, що загальна сума пені за порушення строків перерахування суми бюджетного відшкодування, становить 7313,50 грн.

При цьому, розрахунок пені здійснений позивачем з урахуванням змін ставок Національного банку України за періоди з 03.09.2016 по 28.03.2017.

Положеннями п. 200.23 ст. 200 ПК України передбачено обрахунок розміру пені виходячи із облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку дії такої облікової ставки. Право на нарахування пені виникає за кожен день прострочення відшкодування включаючи день погашення, у зв'язку із чим моментом виникнення пені є кожен день прострочення.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.07.2016 у справі №825/1402/15-а.

Отже, при розрахунку пені за порушення строків перерахування суми бюджетного відшкодування підлягає застосуванню облікова ставка Національного банку України, чинна на момент виникнення пені за кожен день прострочення бюджетного відшкодування, включаючи день погашення.

Згідно перерахунку суми пені за період з 03.09.2016 по 28.03.2017, діяла ставка Національного банку України - 7%, згідно постанови Правління Національного банку України від 06.06.2013 № 209 «Про регулювання грошово-кредитного ринку».

Отже, у період з 03.09.2016 року по 28.03.2017 року (дата фактичного зарахування відповідних коштів на рахунок позивача) діяли різні ставки Національного банку України, зокрема:

- з 03.09.2016 по 15.09.2016 - 15,5%, згідно рішення Правління Національного банку України 28 липня 2016 року №172-рш «Про розмір облікової ставки Національного банку України»;

- з 16.09.2016 по 27.10.2016 - 15%, згідно рішення Правління Національного банку України від 15 вересня 2016 року № 277-рш «Про розмір облікової ставки Національного банку України»;

- з 28.10.2016 по 31.12.2016 - 14% згідно рішення Правління Національного банку України від 27 жовтня 2016 року №372-рш «Про розмір облікової ставки Національного банку України» та рішення від 08 грудня 2016 року №475-рш, якою залишено облікову ставку на рівні 14%;

- з 01.01.2017 по 28.03.2017 - 14% згідно рішення Правління Національного банку України від 08 грудня 2016 року №475-рш «Про розмір облікової ставки Національного банку України», рішення від 26 січня 2017 року №49-рш та рішення від 02 березня 2017 року № 110-рш, якими залишено облікову ставку на рівні 14%.

Відповідно, строк дії облікових ставок Національного банку України у період з 03.09.2016 по 15.09.2016 складає 13 днів, з 16.09.2016 по 27.10.2016 - 42 дні, з 28.10.2016 по 31.12.2016 - 65 днів, з 01.01.2017 по 28.03.2017 - 87 днів.

З огляду на вищевказане розмір пені за прострочення виплати бюджетного відшкодування згідно податкової декларації з ПДВ за травень 2012 року за період з 03.09.2016 по 28.03.2017 становить 7 233,30 грн., що підтверджується наступним розрахунком:

1. 74461,00 грн. (сума відшкодування) х 0,186% (15,5% ставка НБУ х 120% = 0,186% від облікової ставки НБУ) : 366 (кількість календарних днів у 2016 році) х 13 (кількість днів прострочення протягом дії ставки з 03.09.2016 по 15.09.2016) = 491,93 грн.;

2. 74461,00 грн. (сума відшкодування) х 0,18% (15% ставка НБУ х 120% = 0,18% від облікової ставки НБУ) : 366 (кількість календарних днів у 2016 році) х 42 (кількість днів прострочення протягом дії ставки з 16.09.2016 по 27.10.2016) = 1538,05 грн.;

3. 74461,00 грн. (сума відшкодування) х 0,168% (14% ставка НБУ х 120% = 0,168% від облікової ставки НБУ) : 366 (кількість календарних днів у 2016 році) х 65 (кількість днів прострочення протягом дії ставки з 28.10.2016 по 31.12.2016) = 2221,62 грн.;

4. 74461,00 грн. (сума відшкодування) х 0,168% (14% ставка НБУ х 120% = 0,168% від облікової ставки НБУ) : 365 (кількість календарних днів у 2017 році) х 87 (кількість днів прострочення протягом дії ставки з 01.01.2017 по 28.03.2017) = 2981,70 грн.

Тобто загальний розмір пені за прострочення бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за травень 2012 року, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «Васт-Транс», становить 7233,30 грн.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягненню з Державного бюджету України на користь ТОВ «Васт-Транс» пені в розмірі 7233,30 грн. за прострочення бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за травень 2012 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 207 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, під час подання позовної заяви ТОВ «Васт-Транс» було сплачено судовий збір в розмірі - 1 600,00 грн., що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи (а.с.2).

Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3 ст. 94 КАС України).

Таким чином, у відсотковому співвідношенні судовий збір за подання позовної заяви ТОВ «Васт-Транс» в частині задоволених позовних вимог становить - 55% та складає 880 грн. і, відповідно, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2016 про залишення апеляційної скарги без руху, податковим органом сплачено судовий збір в розмірі - 1760,00 грн.

Між тим, правовими положеннями ст. 94 КАС України не передбачено повернення сплаченого судового збору в разі задоволення апеляційної скарги суб'єкта владних повноважень, а тому сплачений контролюючим органом судовий збір не підлягає поверненню.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити адміністративний позов - частково.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення пені за порушення строків бюджетного відшкодування за травень 2012 року за період з 02.08.2012 року по 10.06.2013 року - залишити без розгляду.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення пені - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» (ідентифікаційний код: 30367782) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за порушення строків бюджетного відшкодування за травень 2012 року за період з 03.09.2016 по 28.03.2017 року у розмірі 7 233,30 грн. (сім тисяч двісті тридцять три гривні 30 коп.).

В іншій частині у позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області шляхом їх безспірного списання на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» (ідентифікаційний код: 30367782) сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі - 880 грн. (вісімсот вісімдесят гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова