Справа № 808/2785/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року о 17 год. 22 хв.Справа № 808/2785/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті,

про визнання дій протиправними та скасування розрахунку плати за проїзд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1О.) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому просить:

-визнати протиправними дії посадових осіб відповідача при складанні акта №090007 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.07.2017 та розрахунку від 24.07.2017 плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування;

-скасувати розрахунок від 24.07.2017 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.09.2017 позивачем отримано акт АР №090007 від 24.07.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування у розмірі 213 євро. З діями посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області при складанні вказаного акту та розрахунку не погоджується. Зокрема зазначає, що згідно договору оренди вантажного автомобіля НОМЕР_1 та напівпричіп ВАРЗ НПС 2730 державний номер НОМЕР_2 передані в користування громадянину ОСОБА_2 строком на 6 місяців до 28.08.2017. З огляду на те, що ні позивач, ні гр. ОСОБА_2 не є зареєстрованими в якості підприємців, діяльності у сфері автомобільного транспорту не провадять, проведену рейдову перевірку вважає протиправною. Крім того, звертає увагу суду, що при здійсненні габаритно-вагового контролю посадові особи відповідача керувались Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2017 №879. Пунктом 19 вказаного Порядку визначено, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, яка на час складання акту і розрахунку не затверджена. Вказана обставина, на думку позивача, викликає сумнів в правильності та законності здійснення габаритно-вагового контролю посадовими особами відповідача. Враховуючи відсутність методики, розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу також вважає невірним та необґрунтованим в частині визначення коефіцієнтів та показників.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у наданих запереченнях (вх. №31347 від 14.11.2017). Зазначає, що 24.07.2017 посадовими особами Укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. У пункті габаритно-вагового контролю а/д М-08 Харків - Сімферополь 263 км + 200 м проведено контроль транспортного засобу, що належить позивачу, за результатами якого складено акт №090007 від 24.07.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та квитанцію про зважування, на підставі яких здійснено оскаржуваний розрахунок. Вказує, що здійснений Розрахунок та нарахована плата позивачу у сумі 213,90 євро здійснена відповідно із вимогами діючого законодавства. Водієм транспортного засобу, що належить позивачу в ході проведеного контролю договору оренди перевіряючим особам не було надано. Звертає увагу суду, що договір оренди вантажного автомобіля, який було надано позивачем до суду з позовною заявою є нікчемним, тому що відповідно до норм цивільного законодавства, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, крім того, акт прийому-передачі, що міг би засвідчити використання транспортного засобу орендарем, не надано. В задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2017 головним спеціалістом відповідача на а/д Харків - Сімферополь 263 км. здійснено габаритно - ваговий контроль автомобіля марки МАЗ модель 642208 реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки ВАРЗ моделі НПС2730 реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу. Під час здійснення контролю автотранспортним засобом керував водій ОСОБА_2.

За результатами проведеного контролю складено: акт № 090007 від 24.07.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку від 24.07.2017 про результати здійснення габаритно - вагового контролю, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 090007 від 24.07.2017 ( а.с.6,7,9).

В п. 10 акту № 090007 від 24.07.2017 та Розрахунку до акту вказані фактичні осьові навантаження транспортного засобу, з яких навантаження на зстроєну ось становить 26,65 тн при нормативно допустимих 22 тн.

В Розрахунку нарахована плата в розмірі 213,90 євро за перевищення нормативних параметрів та вказано, що перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Акт № 090007 від 24.07.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку від 24.07.2017 про результати здійснення габаритно - вагового контролю, Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 09007 від 24.07.2017 направлено позивачу листом від 28.08.2017 (а.с.8) та отримано позивачем 01.09.2017.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо проведення перевірки та винесення на її підставі оскаржуваного Розрахунку, позивач звернувся з позовом до суду.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до п. 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України Про автомобільний транспорт №2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №2344-III).

Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог ст. 6 Закону №2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 було затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням субєктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником транспортного засобу марки МАЗ модель 642208 реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки ВАРЗ моделі НПС2730 реєстраційний номер НОМЕР_2, проте діяльності у сфері автомобільного транспорту не провадить.

Матеріалами справи встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 не зареєстрований у відповідності до закону як підприємець. Не є підприємцем також гр. ОСОБА_2, який на момент перевірки керував автотранспортом.

На підставі договору оренди вантажного автомобіля від 28.02.2017 укладеного між позивачем та ОСОБА_2 вантажний автомобіль НОМЕР_4 та напівпричіп ВАРЗ НПС 2730 державний номер НОМЕР_2 передано останньому в тимчасове володіння на шість місяців від 28.02.2017 до 28.08.2017 (а.с.10).

Передача автомобіля з напівпричепом в оренду здійснена в момент підписання договору (п.3.1 Договору).

Незважаючи на те, що договір від 28.02.2017 не був нотаріально посвідчений, матеріали справи фактично свідчать про те, що на момент проведення перевірки, транспортний засіб позивача перебував в користуванні гр. ОСОБА_2

Пунктом 14 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до ст. 48 Закону України №2344-III, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Згідно з п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Як встановлено з матеріалів справи, на час проведення перевірки водій ОСОБА_2 не мав дозволу, виданого Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів з урахуванням виявлення факту перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, а тому відповідачем складено акт №090007 від 24.07.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

За твердженнями відповідача, під час проведення державного контролю водій транспортного засобу ОСОБА_2 не повідомив і не надав договору оренди транспортного засобу, а тому акт було складено на ОСОБА_1, як власника транспортного засобу.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879).

Пунктом 6 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пунктом 16 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Відповідно до п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та /або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначаються належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно з п. 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Підпунктом 5 п. 4 наказу Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207 від 10.12.2013 року, також передбачено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до п.п. 30-31 Порядку № 879.

В свою чергу абзацом 1 п. 30 Порядку № 879 встановлено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою.

Визначення необхідної плати за проїзд великоваговим/великогабаритним транспортом вага чи габарити якого перевищують законодавчо встановлені норми, здійснює орган, що здійснює нагляд і контроль в цій сфері, при наявності порушень з боку перевізників, який визначає розмір плати за перевищення допустимих норм пересування великовагового транспорту на дорогах внутрішньодержавного значення згідно з Порядком № 879.

Пунктом 311 Порядку №879 передбачено, що перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що плата за проїзд великоваговим/великогабаритним транспортом вага чи габарити якого перевищують законодавчо встановлені норми здійснюється виключно перевізником.

У відповідності до ст. 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з положеннями статті 33 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Суд зазначає, що той факт, що позивач є власником транспортного засобу не породжує у нього обовязку сплати за проїзд великоваговим/великогабаритним транспортом вага чи габарити якого перевищують законодавчо встановлені норми, оскільки законодавством такий обовязок покладено виключно на перевізника.

Крім того, відповідно до п.19 Порядку №879 під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку. За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територі альних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних( п.2 Порядку №879).

Станом на час складання Акту та Розрахунку була відсутня методика, затверджена Мінекономрозвитку на підставі якої повинен проводитись габаритно-ваговий контроль. Отже, відповідач, 24.07.2017 проводячи габаритно-ваговий контроль автомобіля з причепом діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Порядком №879.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не є перевізником у розумінні Закону України Про автомобільний транспорт, а також те, що відповідач неповно встановив обставини, що мають значення для прийняття рішення, та безпідставно поклав обовязок на позивача сплати за проїзд великоваговим/великогабаритним транспортом вага чи габарити якого перевищують законодавчо встановлені норми, суд вважає, що акт від 24.07.2017 №090007 було неправомірно складено у відношенні ОСОБА_3 відповідно і Розрахунок до акта підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, суд зауважує на тому, що правовий акт індивідуальної дії є актом органів державної влади та посадових осіб, що встановлює, змінює або припиняє права та обов'язки певної особи (певного кола осіб), а також створює правила поведінки, передбачені для разового застосування. За своєю юридичною природою правовий акт індивідуальної дії є актом застосування правової норми до конкретних фактичних обставин, що тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин між персонально визначеними особами, на яких поширюється дія такого акта.

Враховуючи те, що розрахунок від 24.07.2017 плати за проїзд та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування складений до акту від 24.07.2017 №090007 є обовязковим до виконання з боку позивача та у разі невиконання такого розрахунку у контролюючого органу виникає право на стягнення суми зазначеної у розрахунку в судовому порядку, такий розрахунок є рішенням субєкта власних повноважень та може бути оскарженим у судовому порядку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене вище суд дійшов висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено обставин правомірності винесення та обґрунтованості розрахунку плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області при складанні акта АР №090007 від 24 липня 2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунку від 24 липня 2017 року плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Визнати протиправним та скасувати складений щодо ОСОБА_1 розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, який є додатком до акту №090007 від 24 липня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1280 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова