Справа № 465/1351/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10959/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова на постанову Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова про визнання протиправним рішення про відмову в призначені пенсії та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

10.03.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова, в якому просить визнати протиправними дії відповідача про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати відповідача зарахувати йому до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 за період роботи, починаючи з 11.04.1983 року по 04.01.1988 року роботу шліфувальником на ВО «Електрон» та з 11.01.1988 року по 10.07.2002 року роботу шліфувальником на ВАТ «Завод " Львівсільмаш» та призначити йому пільгову пенсію за Списком № 2 з моменту звернення за пенсією, а саме: з 22.12.2016 року.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Залізничне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Львова зарахувати йому до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, період роботи починаючи з 11.04.1983 року по 04.01.1988 року роботу шліфувальником на ВО «Електрон» та з 11.01.1988 року по 10.07.2002 року роботу шліфувальником на ВАТ «Завод «Львівсільмаш» та призначити йому пільгову пенсію за Списком № 2 з моменту звернення за пенсією, а саме: з 22.12.2016 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що у позивача на час його звернення до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, суд першої інстанції не бере до уваги покликання відповідача на те, що право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 на посаді «шліфувальник» не підтверджено за результатами чергової атестації робочих місць, оскільки законодавцем, обов'язок проведення атестації робочих місць, її своєчасність та якість покладена на керівників підприємтв та не залежить від працівника і не впливає на зменшення шкідливості умов його праці, а відтак позивач не може бути позбавлений конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необгрунтовною, винесеною із неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Залізничне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Львова оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що представлені позивачем документи про періоди роботи у ВО «Електрон», ВАТ «Завод «Львівсільмаш» не підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Зокрема, відсутні документи, які підтверджують проведення атестації робочих місць, факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

У відповідності до п.«б» ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чоловіки, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55-ти років і при стажі роботи не менше 25 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах мають право на отримання пільгової пенсії за віком.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, якою визначено, що у відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 23.11.1982 року був прийнятий на робочу учнем шліфувальника в інструментальний цех № 26 ВО «Електрон». Наказом № 501 від 11.04.1983 року переведений шліфувальником третього розряду шкідливої сітки у цьому ж цеху. Згодом отримав четвертий розряд та працював на цій посаді до 04.01.1988 року. 11.01.1988 року прийнятий на роботу шліфувальником на завод «Хімсільмаш» ВО «Львівіхімсільмашгосп» по четвертому розряду, а з 01.06.1988 року по п'ятому розряду шкідливої сітки. Наказом регіонального державного фонду майна України по Львівській області від 14.02.1996 року ВО «Львівхімсільгоспмаш» було перейменовано у ВАТ «Завод «Львівсільмаш». За вказаною посадою він пропрацював на ВАТ «Завод «Львівсільмаш» до 10.07.2002 року. Вказане підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1

Згідно довідки № 53 від 01.07.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також виписки із технологічного процесу, виданих ПАТ «Завод «Львівсільмаш» підтверджується робота ОСОБА_1 в особливих умовах праці, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 2 з 11.01.1988 року по 10.07.2002 року на посаді шліфувальника на обдирці, точінні, шліфуванні, металічних виробів і інструменту абразивними кругами сухим способом .

09.12.2016 року позивач звернувся до управління пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова із заявою про призначення пенсії за Списком № 2 .

Листом від 06.01.2017 року управління пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова повідомило позивача про відмову у призначенні йому пільгової пенсії за Списком № 2, оскільки відсутні підтвердження необхідного стажу роботи за Списком 2.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, цехів професій і посад з важкими умовами праці, робота яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 професія «шліфувальник» відноситься до тих, робота на яких дає право на отримання пільгової пенсії за віком, як і в Списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 163 від 11.03.1994 року, та Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Відтак, апеляційний суд дійшов до висновку, що судом першої інстанції правомірно зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, період роботи шліфувальником починаючи з 11.04.1093 року по 04.01.1988 року на ВО «Електрон» та з 11.01.1988 року по 20.08.1992 року на ВАТ «Завод «Львівсільмаш».

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта про те, що для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року має бути підтверджено результатами атестації робочого місця.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

На думку апеляційного суду, комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, яка в силу приписів ч. 1 ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

В метеріалах справи відсутні будь-які докази проведення атестації робочих місць на підприємстві - ВАТ «Завод «Львівсільмаш» після 21.08.1992 року.

Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача зарахувати йому до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 період роботи шліфувальником з 21.08.1992 року по 10.07.2012 року роботу на ВАТ «Завод «Львівсільмаш».

Отже, на момент звернення позивача до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова, а саме: 22.12.2016 року, у нього були відсутні умови, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що відмова Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Відтак, судом першої інстанції безпідставно визнано протиправними дії відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язано відповідача зарахувати йому до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, період роботи шліфувальником з 21.08.1992 року по 10.07.2012 року роботу на ВАТ «Завод «Львівсільмаш» та призначити йому пільгову пенсію за Списком № 2 з моменту звернення за пенсією, а саме: з 22.12.2016 року.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова задовольнити частково.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2017 року у справі №465/1351/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Залізничного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Львова про визнання протиправним рішення про відмову в призначені пенсії та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов'язати Залізничне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Львова зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, період його роботи починаючи з 11.04.1983 року по 04.01.1988 року шліфувальником на ВО «Електрон» та з 11.01.1988 року по 20.08.1992 року шліфувальником на ВАТ «Завод «Львівсільмаш».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник
Повний текст судового рішення виготовлено 05.12.2017р.