Справа № 359/7549/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/7549/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гайдаш В.А. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрика І.Й.,

суддів Собківа Я.М., Мацедонської В.Е.

при секретарі Кузьміній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся 24 вересня 2017 р. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати дії Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови позивачу у наданні статусу інваліда війни - протиправними;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області надати позивачу статус, видати посвідчення інваліда війни відповідно до п.9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позовні вимоги мотивує наявністю документів, які підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі невоєнізованого формування Цивільної оборони та посиланням на передбачені чинним законодавством підстави для присвоєння йому статусу інваліда війни.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації, подав апеляційну скаргу: просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує неможливістю встановлення факту залучення позивача до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 та копією вкладки № НОМЕР_2 до посвідчення.

Згідно наявної в матеріалах справи копії маршрутного листа № 20/Г-189 від 09.06.2005 р. позивач здійснював заходи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився в зоні відчуження в такі періоди:- з 23.06.1986 р. по 25.06.1986 р.(Чорнобиль, номер наказу:101-91); з 01.07.1986 р. по 02.07.1986 р. (Стара Рудня, номер наказу: 101-91); з 29.06.1986 р. по 30.06. 1986 р. (Чорнобиль, номер наказу:069-86).

У зв'язку з набутими в результаті участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС хворобами, позивачу була встановлена довічно інвалідність I групи, що підтверджується копіями довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі МСЕК) серії КИОІ № 226642 , копіями виписки і витягу з акту огляду МСЕК та експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС № І 280-2288 від 02.07.1999 р.

За результатами звернення позивача до Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації, йому було відмовлено у наданні статусу інваліда війни.

З листа Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації за вих. № 7/3995 від 07.09.2017 р. вбачається, що відмова мотивована відсутністю документального підтвердження обставин, на які посилався позивач у своєму зверненні, зокрема: - розпорядчого документа по лінії Цивільної оборони про залучення підприємств, установ до вказаного формування; - розпорядчого документа по підприємству, установі про залучення позивача до складу вказаного формування із зазначенням відомостей про роботу, яку він виконував під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - довідки медико-соціальної експертної комісії про групу інвалідності та причину захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки позивач був залучений до складу формувань цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та став інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, то відмова відповідача щодо встановлення йому статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою та такою, що порушує його право на одержання вказаного статусу та пов'язаного з ним соціального захисту, що зумовлює необхідність визнання судом такої відмови протиправною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі по тексту - Закон № 3551-ХХІІ), який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

До спірних правовідносин суд застосовує ту редакцію закону, яка була чинною на момент їх виникнення.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 7 особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони, та стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи, належать до інвалідів війни.

Таким чином, підставами набуття особою статусу інваліда війни у зв'язку з участю такої особи в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є факт участі особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та зумовлена цим інвалідність.

Відповідно до Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, «в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет… Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников…».

Згідно з наявною в матеріалах справи копією інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи № 01.1-14/1366-10 від 30.08.2017 р. у відповідності до вимог чинних на момент аварії на ЧАЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційний припис та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. З урахуванням вищевикладеного, формування Цивільної оборони, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф та стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302.

Згідно з пунктом 2 Положення посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

«Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення (пункт 10 Положення).

Відповідно до п.п. 3.10 Положення інвалідам війни видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід», яке видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Таким чином, документальним підтвердженням наявності в особи статусу інваліда війни є посвідчення інваліда війни, яке видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обгрунтованість відмови у наданні позивачу статусу інваліда війни відповідач доводить: вказівкою на відсутність документального підтвердження участі позивача у ліквідації наслідків на ЧАЕС саме у складі формувань Цивільної оборони, посиланням на лист-роз'яснення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 04-9492/281 від 14.08.2006р., відповідно до якого дія Закону № 3551-ХХІІ не поширюється на осіб, які залучалися для ліквідації наслідків на ЧАЕС не від формувань Цивільної оборони.

У зв'язку з вищевикладеним колегія суддів зазначає наступне.

Факт залучення позивача до участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони підтверджується наявною в матеріалах копією маршрутного листа з посиланнями на номери наказів, на підставі яких позивач був залучений до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також встановленим на момент аварії на ЧАЕС порядком організації та функціонування Цивільної оборони, відповідно до якого Цивільна оборона діяла з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих і до її невоєнізованих формувань зараховувалися всі чоловіки віком від 16 до 60 років (за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційний припис).

Крім того, нормативні акти, якими встановлено порядок отримання особою статусу інваліда війни не містять однозначної вимоги щодо обов'язковості пред'явлення особою, яка претендує на отримання такого статусу розпорядчого документа про її персональне залучення до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Щодо посилання відповідача на лист-роз'яснення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 04-9492/281 від 14.08.2006р. як на підставу ненадання позивачу статусу інваліда війни, колегія суддів зазначає, що зазначений документ має лише консультативне значення, не є законодавчим актом, який визначає порядок призначення статусу інваліда війни, а тому не спростовує надані позивачем докази.

Таким чином, встановлена позивачу інвалідність була зумовлена його участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, що відповідає встановленим п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХХІІ умовам набуття особою статусу інваліда війни.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо надання йому статусу інваліда війни.

Враховуючи наявність у позивача довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності, колегія суддів також вважає вмотивованими вимоги позивача щодо видачі йому посвідчення інваліда війни.

Наявність всіх правових підстав для надання позивачу статусу інваліда війни прямо вказує на протиправність дій Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації щодо відмови позивачу у наданні статусу інваліда війни.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повну обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196,198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді Собків Я.М.

Мацедонська В.Е.