Справа № 607/10112/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10933/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,
суддів Глушка І.В., Шинкар Т.І.,
за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 14.08.2017 року звернувся до суду з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просить визнати нечинним рішення (протокол №13 від 03.07.2017 року) відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію із зниженням віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.03.2017 року.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2017 року позов задоволено.
Не погодившись із зазначеним рішенням Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
Згідно військового квитка видано на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25.05.1986 року по 10.08.1986 року.
Відповідно до архівної довідки від 22.09.1998 року №51/1/433 виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, наказом №27 від 25.05.1986 року командира військової частини ОСОБА_1 був направлений в м. Чорнобиль на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС у зв`язку з чим наказом №121 від 26.05.1986 року був виключений з котлового забезпечення, та наказом №108 від 10.08.1986 року зафіксовано прибуття ОСОБА_1 з м. Чорнобиль з відрядження по ліквідації наслідків ЧАЕС, у зв`язку з чим наказом №187 від 11.08.1986 року ОСОБА_1 зачислено на котлове забезпечення.
Відповідно до архівної довідки від 28.04.2017 року виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України по архівних документах військової частини № НОМЕР_3 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 25.05.1986 року по 10.08.1986 року.
13.07.1986 року командиром в/ч НОМЕР_4 нагороджено сержанта ОСОБА_1 за активну участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
12.08.1986 року командиром в/ч № НОМЕР_3 оголошено ОСОБА_2 за активну участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
ОСОБА_1 04.04.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з зниженням пенсійного віку.
03.07.2017 року Протоколом №13 засідання комісії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області для розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу відмовлено у призначення пенсії з зниженням пенсійного віку, з тих підстав, що позивачем до заяви про призначення пенсії не подано довідок, які б підтверджували дні виїзду, населений пункт, періоди щодо участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інших первинних документів, які б підтверджували участь позивача у роботах в зоні відчуження, відповідно встановити факт перебування позивача у зоні відчуження не має можливості.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Стаття 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.
Тобто даною нормою особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені як загальними законами з питань пенсійного забезпечення, так і спеціальним законом, який визначає їх статус, зокрема, пільги щодо пенсійного забезпечення.
Згідно із статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено призначення пенсій за віком із зниженням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 10 років особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів.
Статтею 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок). Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005р. (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014р. № 13-1) зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 31.07.2014р. за № 895/25672 до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Судом встановлено, що позивачем було надано необхідні документи відповідачу для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме архівну довідку від 22.01.1998 року №51/1/433 видану Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, з якої встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на службі в армії, в період з 25.05.1986 року по 10.08.1986 року, відповідно до наказу №27 командира військової частини НОМЕР_3 від 25.05.1986 року та наказу командира військової частини №108 від 10.08.1986 року, виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в м. Чорнобиль, військовий квиток серії НОМЕР_5 , та посвідчення серії НОМЕР_1 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-категорії, однак відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії із заниженням пенсійного віку.
Згідно частини 1 статті 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.
Виходячи із вимог статті 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (протокол №13 від 03.07.2017 р.), прийняте Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області слід визнати неправомірним та зобов`язати відповідача призначити позивачу зазначену пенсію, згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.03.2017 року.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2017 року у справі № 607/10112/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді І.В. Глушко

Т.І. Шинкар
Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2017 року