Справа № 233/5712/17
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5712/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, вказуючи, що 12 листопада 2017 року о 16 год. 30 хв. він керував автомобілем Фіат Скудо, д/н НОМЕР_1, на вул. В. Кільцева у м. Харкові, де був зупинений працівником поліції з причин нібито порушення ним вимог дорожнього знаку 5.16 "Напрямок руху по смугах", відповідачем було складено оскаржувану постанову, у якій зазначено, що рухаючись по пр. Московський з крайньої лівої смуги, яка вказує рух ліворуч, він здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 (б) ПДР України, за що ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність. Його було піддано стягненню у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним, не обґрунтованим і не доведеним, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 777814 від 12 листопада 2017 року, такою, що підлягає скасуванню, оскільки при її складенні відповідачем не були роз*яснені йому права та обов*язки, визначені Конституцією України та нормами КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису в постанові. Крім того, відповідач відмовив у розгляді клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи у зв*язку із необхідністю скористатися правовою допомогою без повідомлення причин, тобто, позбавлено права користуватися допомогою адвоката. Також, вважає, що відповідачем не зафіксоване порушення ним вимог дорожнього знаку, яке б доводило його вину, не наведені та не дослідженні передбачені законом докази його вини. Зазначив, що рухаючись у встановлений час на своєму автомобілі, він врахував дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, перестроївся в смугу ліворуч і переїхав перехрестя, оскільки дорожня розмітка на даній ділянці дороги була відсутня, при цьому, Правил дорожнього руху він не порушував та перешкод у здійсненні права керування іншим учасникам дорожнього руху не чинив. Як усні, так і письмові його пояснення поліцейський при складенні постанови до уваги не взяв, справу розглянув поверхнево та упереджено, керувався припущеннями, не встановивши обставин що мають значення для правильного вирішення справи. Враховуючи, що будь-які докази його вини у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, відсутні, а викладена у постанові інформація є лише суб*єктивною позицією відповідача, просив скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративній позовній заяві (а.с. 17).

Відповідач - інспектор роти № 7 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, у судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи засобами поштового, електронного та факсимільного зв*язку (а.с. 14-16), доказів в обґрунтування доводів та заперечень проти обставин позову, а також заяви про відкладення судового розгляду, проведення судового розгляду за його відсутності, тощо, суду не надав. У звязку з цим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.128 ч.4 КАС України.

З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії паспорту ВС № 556842, виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 27 жовтня 2000 року (а.с. 6-7), позивач ОСОБА_1 народився 16 жовтня 1976 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; має посвідчення водія серія ЯНА № 569012 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СХМ № 309693 (а.с. 8) ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_2, 1999 року випуску.

Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії БР № 777814 від 12 листопада 2017 року, складеної інспектором роти № 7 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 (а.с. 5), ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, з приводу того, що 12 листопада 2017 року о 16 годині 30 хвилин у м. Харків, пр. Московський, 303, водій керуючи автомобілем FIAT SCUDO (власник), д/н НОМЕР_3, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 "Нарямки руху по смугах" та з крайньої лівої смуги, яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п. 8.4 б ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, згідно п. 5.16 Правил дорожнього руху "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що відповідачем не надано будь-яких доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, як то фото, відео-фіксація безпосереднього вчинення адміністративного правопорушення, встановлення свідків правопорушення та відібрання їх пояснень.

Крім того, оскаржувана постанова не містить доказів у підтвердження роз*яснення позивачеві як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав та обов*язків.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу(посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи;зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, відповідач перед прийняттям постанови по справі про адміністративне правопорушення, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача не тільки шляхом винесення постанови.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова є такою, що не відповідає закону, оскільки в судовому засіданні не встановлено з яких саме міркувань виходив відповідач, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин усі сумніви трактуються на користь позивача, тому постанова про адміністративне правопорушення БР № 777814 від 12 листопада 2017 року, складена інспектором роти № 7 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 71, 86, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення БР № 777814 від 12 листопада 2017 року, складену інспектором роти № 7 батальйону № 2 УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 06 грудня 2017 року. Повний текст постанови суду виготовлений 07 грудня 2017 року.

Суддя