Справа № 388/687/17(2-а/388/21/2017)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2017 рокусправа № 388/687/17(2-а/388/21/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся у Долинський районний суд Кіровоградської області з позовом до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій, оформлених рішенням від 07 червня 2017 року №378, щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, зобов'язання призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 04 квітня 2017 року.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дана адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у травні 2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся із заявою та документами до Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про призначення пенсії, як учаснику ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС із заниженням пенсійного віку на 5 років.

Листом від 08 червня 2017 року №136/03-30 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з посиланням на рішення від 07 червня 2017 року №378. Також зазначено, що з поданих позивачем документів визначити право на призначення пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не має законних підстав, оскільки відсутні будь-який документ, що засвідчує період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чернобильській АЕС (а.с. 6).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, перереєстрованого у 1997 році серія НОМЕР_2, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 3 (а.с. 4).

Згідно з наказом Долинського ремонтно-транспортного підприємства ім. Сичова від 12 вересня 1986 року №56 ОСОБА_1 разом зі старшим групи ОСОБА_2 й іншими водіями, відкомандировано на п'ять днів для перевезення сімей в м. Чорнобиль (а.с.7).

З шляхового листа вантажного автомобіля №387006 від 12 вересня 1986 року вбачається, що ОСОБА_1, як водій автомобіля ГАЗ-53А державний номер НОМЕР_3, 12 вересня 1986 року виїхав з м. Долинська і 20 вересня 1986 року повернувся. Завданням для водія зазначено перевезення вантажу з м. Долинська Кіровоградської області у м. Яготин, Чорнобиль Київської області (а.с.8).

З досліджених судом подання та протоколу засідання комісії від 15 серпня 1997 року вбачається, що ОСОБА_1 виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі зведеної автоколони в зоні відчуження в період з 12 по 19 вересня 1986 року у зв'язку з чим, визначений особою, яка віднесена до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС третьої категорії (а.с.9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи свідчать про наявність у позивача права на призначення йому пільгової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку на 5 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками та правовою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються, зокрема у вигляді державної пенсії.

За умовами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали на території радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (60 років для чоловіків) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали, зокрема з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів - на 5 років.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122.

У разі неможливості надання довідки за формою №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до таких документів можна віднести: наказ про відрядження, подорожній лист.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

З аналізу зазначених норм чинного законодавства та установлених обставин справи можна дійти висновку, що наявність у ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 3) підтверджує визнаний державою його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження з 12 вересня по 20 вересня 1986 року, що відповідно дає йому право для призначення пенсії у зв'язку із зменшенням на п'ять років пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначені обставини підтверджуються наказом Долинського ремонтно-транспортного підприємства ім. Сичова від 12 вересня 1986 року №56 про відрядження позивача, як водія, на п'ять днів для перевезення сімей в м. Чорнобиль, шляховим листом вантажного автомобіля №387006 від 12 вересня 1986 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1, як водій автомобіля ГАЗ-53А державний номер НОМЕР_3, виїхав 12 вересня і повернувся 20 вересня 1986 року з завдання щодо перевезення вантажу з м. Долинська Кіровоградської області у м. Яготин, Чорнобиль Київської області а також, поданням та протоколом засідання комісії від 15 серпня 1997 року, в яких зазначено, що позивач виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі зведеної автоколони в зоні відчуження в період з 12 по 19 вересня 1986 року, у зв'язку з чим визначений особою, яка віднесена до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС третьої категорії.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що м. Яготин, відповідно згідно з додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106, не відноситься до Переліку населених пунктів віднесених до зони відчуження, як на підставу для відмови у призначенні пенсії позивачу є необґрунтованими, оскільки в цьому разі відповідач фактично зводить спір до встановлення статусу громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не відноситься до його компетенції.

Таким чином, відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та, в порушення вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено правомірності своїх дій.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2017 року по справі №388/687/17(2-а/388/21/2017) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак