Справа № 522/18433/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1961/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, у якому просить визнати відмову Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одеси в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, оформлену рішенням № 107 від 08 вересня 2017 р. протиправною, зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно довідки апеляційного суду Одеської області № 230 від 31.08.2017 року, починаючи з часу призначення довічного грошового утримання, тобто з 13.12.2016р.

Ухвалою судді від 03 жовтня 2017 року, було відкрите скорочене провадження, відповідачу був наданий строк для надання заперечень по справі.

Від представника відповідача 24.10.2017 року надійшло до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та продовження строку для надання заперечень на вказаний адміністративний позов.

Представник відповідача Дідоренко А.О. (діюча по довіреності від 04.04.2017 року) ознайомилась з матеріалами справи 02.11.2017 року. До суду у строк, встановлений ст.. 183-2 КАС України, письмові заперечення від відповідача не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Вищої ради юстиції №3102/0/15-16 від 08 грудня 2016 року звільнена з посади судді апеляційного суду Одеської області у відставку.

Наказом голови апеляційного суду Одеської області №246-ос від 12 грудня 2016 року виключена із списочного складу суддів апеляційного суду Одеської області 12 грудня 2016 року.

13 грудня 2016 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з пакетом документів, підготовлених апеляційним судом Одеської області, та поданням для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно довідки апеляційного суду Одеської області про розрахунок стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, такий стаж на 12 грудня 2016 року дорівнює 25 років 9 місяців та 10 днів і складається: із стажу роботи судді Одеського обласного суду та апеляційного суду Одеської області - 23 роки 4 місяці та 10 днів,а також половини строку навчання на денній формі Одеського державного університету ім. І.І.Мечнікова - 2 роки 04 місяці 30 днів.

Згідно довідки апеляційного суду Одеської області № 295 від 13.12.2016 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання сума вказаної винагороди на 13.12.2016р., тобто на момент звільнення, складала 26 400,00 грн.: посадовий оклад - 17600,00 грн., доплата за вислугу років - 8800,00 грн.

На підставі цієї довідки позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 13.12.2016 р.. На підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2017 року було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачки у зв'язку зі збільшенням стажу роботи (справа №522/1443/17).

Наприкінці серпня 2017р. позивачу стало відомо, що у вищезазначену довідку не була включена сума щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1466,00 грн.

31.08.2017 р. апеляційним судом Одеської області в додаток до довідки № 295 від 12.12.2016 р. була видана нова довідка № 230 про суддівську винагороду в сумі 27 866,00 грн. з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

07.09.2017 р. позивач звернувся до Центрального об'єднаного УПФУ в м. Одесі із заявою про перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання, проте 14.09.2017 року отримала Рішення № 107 від 08 вересня 2017 р. про відмову в перерахунку.

Відмовляючи в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, Центральне об'єднання УПФУ в м. Одесі виходило з того, що законодавством не передбачено врахування матеріальної допомоги на оздоровлення в суддівську винагороду;

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч.1 статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У силу вимог статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судців гарантується Конституцією і законами України.

У відповідності до п.14 ч. 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Пунктами 8 ч. 5 статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У відповідності до ч. 6 статті 47 вищезазначеного Закону при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

У пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судці за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. Право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих судців. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення судців, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Щомісячне довічне грошове утримання судці у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага. Статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, право на отримання виплат (пенсії, щомісячного довічного грошового утримання), рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При цьому, в п.2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що за змістом статті 126 Конституції України положення ч. 3 статті 11 Закону України "Про статус суддів" у взаємозв'язку з ч.8 статті 14 Закону України "Про судоустрій України" (в редакціях, що були чинними на час розгляду справи судом) треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності судців, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

У п.3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України "Про статус суддів". Згідно ч.І статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності судців. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 Конституції України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосудця.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, за нормами якого позивач був звільнений у відставку та призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, а також Закон України «Про судоустрій і статус судців» від 02.06.2016 року № 1402-УІІІ, на норми якого посилається відповідач у своїй відмові в перерахунку , містять IX розділ «Забезпечення суддів».

Перелік складових суддівської винагороди міститься у статтях 133 та 135 розділу «Забезпечення судців».

Крім того, статтею 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453- УІ (IX розділ4) передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплату допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і статтею 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-УІІІ (IX розділ), на норми якого посилається відповідач, тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

Частиною 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус судців» від 07.07.2010 року № 2453-УІ встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У пункті 4 рішення від 08.06.2016 року №4-рп/2016 Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення, зокрема: «частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-УІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-УІІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус судців" від 7 липня 2010 року №2453-УІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-УІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-УІІІ, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Грошове утримання судді - це його заробітна плата,тобто винагорода за виконану роботу.

Поняття заробітної плати передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» : заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до п.п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за N 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат.

З правил вищезазначеної діючої Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, і вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, матеріальна допомога на оздоровлення належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до структури заробітної плати.

За нормами ч. 3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 у відсотковому відношенні саме до заробітної плати, а не тільки до суддівської винагороди, передбачено визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з допомоги на оздоровлення нараховувався та був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, вона включена в оподатковуваний дохід судді, входить до фонду оплати його праці, тобто г складовою грошового утримання судді, тому допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У п.2.1 Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного грошового утримання суддям у відставці,затвердженим постановою ПФУ від 25.01.2008р.,із змінами від 11.02.2013р., який діяв на час звільнення позивача у відставку, передбачено надання довідки саме про заробітну плату судді за формою Додатка №2.

Форма довідки про заробітну плату передбачала крім окладу, надбавок, доплат та премій, ще інші виплати.

Вказана редакція довідки була змінена тільки 20.03.2017р..тобто після звільнення позивача у відставку.

Відповідно до п. 4 розділу І зазначеного Порядку у разі, якщо до заяви про призначення щомісячного довічного утримання додані не всі необхідні документи, орган, що призначає щомісячне довічне утримання, письмово повідомляє про те, які документи необхідно подати додатково.

На підставі звернення до апеляційного суду Одеської області наприкінці серпня 2017р. позивачу була видана №230 від 31.08.2017р., яка відображує дійсний розмір грошового утримання на час звільнення у відставку.

Крім того, відмовляючи в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання,УПФУ послалось на Закону «Про судоустрій та статус суддів» 02.06.2016 року № 1402-УІІІ, не врахувавши,що згідно Прикінцевих та перехідних положень до цього Закону позивач звільнений у відставку за законом «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ.

На час звільнення у відставку ніяких змін щодо питання про нарахування щомісячного довічного грошового утримання у відсотковому відношенні до грошового утримання працюючого судді, в Закон від 07.07.2010 року № 2453-УІ не вносилось.

Відповідач також не врахував правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 01.07.2014 р. в справі №21-244а 14 , відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Право на призначення мені щомісячного довічного грошового утримання виникло до 2016 року,оскільки позивач має стаж суддівської роботи 25 років.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17.112010 року №(2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Згідно зі ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд вважає, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст.2, 6, 8, 9, 17, 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163,183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати відмову Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одеси в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, оформлену рішенням № 107 від 08 вересня 2017 р., протиправною.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно довідки апеляційного суду Одеської області № 230 від 31.08.2017р., починаючи з часу призначення довічного грошового утримання, тобто з 13.12.2016р.

Постанову суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги

Суддя Домусчі Л.В.