Справа № 2-а-62/11/0212
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2011-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-62/11/0212
Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Залімського І. Г., Матохнюка Д.Б.

при секретарі: Погребняк О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача (апелянта): ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача: не зявився

третьої особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та рішення виконкому Вінницької міської ради , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про скасування рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.01.2000 року № 45 та державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану по 2-му пров. Революційному, 7 в м. Вінниці площею 592 кв.м.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.04.2011 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині визнання незаконним та скасування рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.01.2000 року № 45 залишено без розгляду у звязку з пропуском позивачем встановленого ст. 99 КАС України процесуального строку. Іншою ж ухвалою від 12.04.2011 року суд закрив провадження в решті позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку з підстав непідсудності даної вимоги адміністративним судам.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач подав апеляційну скаргу, та з врахуванням відповідних доповнень до якої просив скасувати ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.04.2011 року про залишення позову без розгляду та закриття провадження, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження їх розгляду по суті.

В якості обґрунтування своїх доводів позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

Третя особа та її представник проти апеляційної скарги заперечили з мотивів її безпідставності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в частині оскарження судового рішення про залишення позову без розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в особі свого представника дізнався про порушення своїх прав оскаржуваним рішенням виконкому Вінницької міської ради від 27.01.2000 року № 45 20.04.2010р., що підтверджується відповіддю архівного відділу Вінницької міської ради від 17.03.2011р. № 39/01-19. В той же час до суду із зазначеним позовом позивач звернувся 16.11.2010р.

Залишаючи позов без розгляду Ленінський районний суд м. Вінниці керувався ч. 2 ст. 99 КАС України, приписи якої встановлюють шестимісячний строк звернення, що був пропущений ОСОБА_2

Проте, суд першої інстанції не врахував, що зміни до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, які були внесені пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", набули чинності з 30 липня 2010 року.

Згідно із зазначеними змінами загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, визначений частиною другою статті 99 КАС України зменшено з одного року до шести місяців.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Таким чином, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

Оскільки на момент початку перебігу процесуального строку - 20.04.2010р. редакція ст. 99 КАС України передбачала річний строк звернення до суду, який позивачем пропущено не було, суд першої інстанції передчасно застосував наслідки, передбачені ст. 100 КАС України та безпідставно залишив позовну заяву без розгляду.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зважає і на ті обставини, що позивач після того як дізнався про порушення власних прав оскаржуваним рішенням відповідача, неодноразово звертався до суду за їх захистом, зокрема в червні 2010 року ним був поданий позов до Ленінського районного суду м. Вінниці про скасування державного акту та визнання права власності на земельну ділянку, а в листопаді 2010 року в порядку цивільного судочинства позивач звернувся з іншим позовом про скасування рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.01.2000 року № 45, по якому ухвалою суду від 05.11.2010р. відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі з тих підстав, що зазначений позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Наведені обставини і спонукали позивача звернутись до місцевого суду в порядку адміністративного судочинства.

Така послідовність дій позивача обумовлена вказівками, відображеними в ухвалах місцевого суду, прийнятих за наслідками розгляду його позовних заяв, а тому твердження суду першої інстанції про порушення позивачем процесуального строку звернення є безпідставним.

Згідно зі п. 6 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і постановляє нову ухвалу, якщо судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 квітня 2011 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та рішення виконкому Вінницької міської ради, - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена, оскільки не перешкоджає подальшому руху справи.

Ухвала суду складена в повному обсязі 05 вересня 2011 року.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

секретар