Справа № 805/2768/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 р. Справа №805/2768/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 год. 45 хв.

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., при секретарі судового засідання Зимі М.О., за участю представника відповідача 1 - Голуба М.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просить суд:

-визнати звільнення зі служби в органах податкової міліції ГУ ДФС у Донецькій області на підставі п.п. "є" п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України протиправним;

-скасувати наказ Головного управління ДФС у Донецькій області № 260-0 від 05.07.2017 "По особовому складу" про звільнення з органів податкової міліції 05.07.2017 за п.п. "є" п. 64 ( за порушення дисципліни);

-поновити на посаді старшого оперуповноваженого відділу супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області;

-стягнути з відповідача Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_2 кошти щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 10 000 грн.;

- стягнути з відповідача Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_2 кошти грошового забезпечення у розмірі 2835 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2017 залучено в якості другого відповідача у справі Державну податкову інспекцію у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

27.11.2017 позивач через канцелярію суду надав заяву про уточнення позовних вимог у наступній редакції:

-визнати звільнення зі служби в органах податкової міліції ГУ ДФС у Донецькій області на підставі п.п. "є" п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України протиправним;

-скасувати наказ Головного управління ДФС у Донецькій області № 260-0 від 05.07.2017 "По особовому складу" про звільнення з органів податкової міліції 05.07.2017 за п.п. "є" п. 64 ( за порушення дисципліни);

-поновити на посаді старшого оперуповноваженого відділу супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області;

-стягнути з відповідача Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_2 кошти щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 10000 грн.;

-стягнути з відповідача Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_2 з дня звільнення 05.07.2017 по теперішній час середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;

-зобов'язати внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_2 щодо поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог із доповненнями позивач посилається на те, що наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 05 липня 2017 року № 260-о "По особовому складу" його звільнено з органів податкової міліції 05 липня 2017 року за п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Позивач вважає зазначений наказ незаконним, оскільки в період з 27.04.2017 по 13.07.2017 ОСОБА_2 перебував на лікарняному та систематично інформував керівництво про факт перебування на лікарняному, спрямовуючи за місцем проходження служби листи непрацездатності. Позивач зазначає, що в період знаходження на лікарняному його в незаконний спосіб, в порушення вимог Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено зі служби. Крім того, позивач посилається на те, що його звільнення негативно вплинуло на стан здоров'я. Також, позивач зазначив, що підстави звільнення не відповідають нормам чинного законодавства та Положенню про проходження служби рядовим і нальчицьким складом органів внутрішніх справ України. В зв'язку з чим, позивач вважає наказ Головного управління ДФС у Донецькій області від 05 липня 2017 року № 260-о "По особовому складу" зі звільнення з органів податкової міліції з 5 липня 2017 року за п.п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. позивач зазначив, що незаконними діями відповідача йому заподіяно значної моральної шкоди, оскільки вказане звільнення негативним чином вплинуло на стан його здоров'я. Позивач зазначив, що моральна шкода заподіяна також тим, що до моменту звільнення він попрацював в органах податкової міліції значний термін і за цей час, почував себе захищеним бо мав роботу та впевненість у завтрашньому дні. Позивач вважає, що відповідачем завдана йому моральна шкода в розмірі 10000 грн.

Крім того, позивач зазначив, що в результаті незаконного звільнення йому не була нарахована середньомісячна заробітна плата відповідачем, а при поновленні його на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу, та просив внести відповідні записи щодо поновлення до його трудової книжки.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача 1 надав суду заперечення на позовну заяву відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування наданих до суду заперечень відповідач посилається на те, що з метою встановлення причин не виконання своїх посадових обов'язків у зв'язку з не прибуттям на місце роботи до ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2, на підставі ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС України та листа першого заступника ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області від 26 травня 2017 року № 5743/7/05-15-21-02 підготовлено доручення першого заступника ГУ ДФС у Донецькій області про призначення службового розслідування. В результаті проведеного службового розслідування було встановлено відсутність позивача на службі без поважних причин з квітня по травень 2017 року, що є грубим порушенням дисципліни, Присяги працівника податкової міліції, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, регламенту ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області. Відповідач зазначив, що у зв'язку з відсутністю позивача на місці служби з 28.04.2017 з нез'ясованих причин, ОСОБА_2 притягнено до дисциплінарної відповідальності, і як результат звільнено за пп "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ згідно наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 05 липня 2017 року № 260-о "По особовому складу". Відповідач вважає, що ГУ ДФС у Донецькій області при складанні наказу про звільнення діяло в межах наданих повноважень та в порядку передбаченому Законами України.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні підтримав обставини викладені у запереченнях на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 2 надав суду заперечення на позовну заяву відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування наданих до суду заперечень відповідач зазначив, що позивач був відсутній на робочому місці з 28 квітня 2017 року, тому висновки службового розслідування та наказ ГУ ДФС у Донецькій області про звільнення від 05 липня 2017 року № 260-о є цілком законним. Також відповідач зазначив, що ОСОБА_2 надані до ДПІ м. Краматорська ГУ ДФС у Донецькій області листи та довідки непрацездатності, які в свою чергу були повернуті позивачу у зв'язку із порушенням чинного законодавства, а саме у процедурі порядку заповнення цих листів та довідок. Після остаточного усунення недоліків у листах та довідках непрацездатності, які повертались позивачу, ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області прийняті до обліку вищевказані листки та довідки непрацездатності, проведені нарахування та виплати грошового забезпечення. В зв'язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 22 березня 2010 року прийнятий на службу до органів податкової міліції, згідно наказу Державної податкової адміністрації у Донецькій області № 105-о від 18 березня 2010 року.

З метою встановлення причин не виконання своїх посадових обов'язків у зв'язку з не прибуттям на місце роботи до ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2, на підставі ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-VI та листа першого заступника ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_4 від 26.05.2017 № 5743/7/05-15-21-02 підготовлено доручення в.о. начальника ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5 про призначення службового розслідування відносно старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2. (а.с. 61-62)

Посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області за результатами проведеного службового розслідування стосовно старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2, 1986 року народження, з метою з'ясування причин відсутності на робочому місці з 28.04.2017, складено висновок службового розслідування від 03.07.2017, стосовно старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2, який затверджено в.о начальника Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_5 03 липня 2017 року. (а.с. 64-68).

У ході службового розслідування встановлено, що 26 травня 2017 року першим заступником начальника ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_4 на ім'я начальника Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_6 було підготовлено лист № 5743/7/05-15-21-02 (вхідний Головного управління ДФС у Донецькій області від 31.05.2017 №4408/7), в якому повідомлялось про те, що 28 квітня 2017 року старший оперуповноважений ОСОБА_2 не прибув на місце роботи до ДПІ у м. Краматорську за адресою Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 22, у зв'язку з чим він не виконує свої посадові обов'язки. Про причини відсутності на робочому місці керівництво ДПІ у м. Краматорську повідомлено не було.

По факту відсутності на робочому місці ОСОБА_2 складено відповідні акти. З метою встановлення причини відсутності співробітниками оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 здійснено виїзд за адресою мешкання ОСОБА_2, проведена бесіда з його родичами та сусідами, в результаті чого встановлено, що ОСОБА_2 не перебував за місцем постійного проживання, місце перебування на той час родичам невідоме.

Крім того, начальником відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області майором податкової міліції ОСОБА_7 в період з 28.04.2017 по 23.05.2017 неодноразово були здійснені спроби встановити з підлеглим ОСОБА_2 телефонний зв'язок, але вказаний телефонний номер був не активним. Тобто керівництву відділу неможливо було з'ясувати причину неявки підлеглого на робоче місце.

Також, ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області надані завірені копії табелів робочого часу оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області за квітень-травень 2017 року, в яких зазначено, що ОСОБА_2 був відсутній з нез'ясованих причин на своєму робочому місці з 28 квітня 2017 року.

З метою встановлення обставин відсутності на робочому місці ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області на адресу мешкання ОСОБА_2 були спрямовані листи з проханням повідомити письмово про причини відсутності на робочому місці або з'явитися для надання пояснень за місцем проходження служби за адресою Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 22. Від ОСОБА_2 отримані відповіді, в яких він зазначає, що знаходиться на лікарняному. З приводу пояснень зазначає, що вони будуть надані після виходу з лікарняного.

Крім того, Головним управлінням ДФС у Донецькій області спрямовані листи на адресу місця проживання ОСОБА_2, в яких повідомлено про проведення стосовно нього службового розслідування та наголошено на необхідність надання письмових пояснень з приводу відсутності на робочому місці або з'явитись для надання пояснень за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул.130-ї Таганрозької дивізії, 114. На даний час відповіді від ОСОБА_2 не отримані.

У зв'язку з проведенням службового розслідування відносно ОСОБА_2 Головним управлінням ДФС у Донецькій області підготовлені та направлені листи від 26.06.2017 до Департаментів охорони здоров'я ОДА областей: Донецької, Дніпропетровської, Харківської, Львівської, Одеської, Луганської, Запорізької, Київської, Вінницької, Полтавської, Івано-Франківської, Хмельницької, Закарпатської, Житомирської, Черкаської, Рівенської, Миколаївської, Сумської, Тернопільської, Херсонської, Чернігівської, Волинської, Кіровоградської, Чернівецької, щодо надання інформації про звернення за медичною допомогою до лікувальних закладів та знаходженням на листках непрацездатності вищевказаного працівника.

Станом на дату складання висновку (03.07.2017) отримана лише відповідь від Селидівської центральної міської лікарні Донецької області про те, що ОСОБА_2. в період з квітня-травня 2017 року за наданням медичної допомоги та відкриттям листка непрацездатності не звертався.

Під час службового розслідування по суті розгляду було отримано та долучено до службового розслідування рапорт старшого оперуповповаженого з ОВС ВОЗ УВБ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_8 на ім'я начальника УВБ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_9, в якому зазначено, що здійснено виїзд за адресою мешкання ОСОБА_2. Проведена бесіда з батьком ОСОБА_10, який зазначив, що його син з 27.04.2017 по теперішній час знаходиться на лікарняному. Надати будь які пояснення щодо місця фактичного перебування чи контактні телефони сина відмовився.

Таким чином, в результаті проведеного службового розслідування було встановлена відсутність на службі без поважних причин старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2 з 28 квітня 2017 року по цей час, що є грубим порушенням дисципліни, Присяги працівника податкової міліції, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 р. № 3460-IV, регламенту Державної податкової інспекції у м. Краматоську Головного управління ДФС у Донецькій області.

Відповідно до встановлених обставин за результатами проведеного службового розслідування комісія прийшла до висновку про закінчення службового розслідування відносно старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2

Згідно п. 2 зазначеного висновку за встановлене порушення дисципліни, Присяги працівника податкової міліції, вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, на підставі п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, виражене у неприбутті на місце служби 28 квітня 2017 року з нез'ясованих причин та відсутністю на робочому місці по цей час, старший оперуповноважений відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітан податкової міліції ОСОБА_2. притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 05 липня 2017 року № 260-о "По особовому складу", зокрема, капітана податкової міліції ОСОБА_2 звільнено за п.п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справа, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України РСР від 29 липня 1991 року № 114 з посади оперуповноважного відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматоську Головного управління ДФС у Донецькій області з 05 липня 2017 року. Невикористана відпустка за 2017 рік - 15 діб. (а.с. 60).

З матеріалів справи вбачається, що на адресу позивача був направлений лист Головного управління ДФС у Донецькій області № 11890/10/05-99-04-02-33 від 05 липня 2017 року, відповідно до якого позивача повідомлено про звільнення та необхідність прибуття до відділу проходження служби у податковій міліції управління по роботі з персоналом Головного управління ДФС у Донецькій області для ознайомлення з висновками службового розслідування, наказом про звільнення, внесення запису до трудової книжки, та повернення службового посвідчення, виданого ГУ ДФС у Донецькій області (а.с. 55).

Не погодившись з наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 05 липня 2017 року № 260-о "По особовому складу", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 48 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

Згідно ст. 352 ПК України визначено, що на службу до податкової міліції приймаються на контрактній основі громадяни України, які мають відповідну освіту, здатні за своїми особистими, діловими, моральними якостями та станом здоров'я виконувати обов'язки відповідно до покладених на податкову міліцію завдань.

Приписами п. 353.1 статті 353 ПК України передбачено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Аналогічні приписи містяться в п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року № 1716 "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їх вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги".

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі по тексту - Положення № 114).

Відповідно до пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії; в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад; г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі; д) через службову невідповідність; є) за порушення дисципліни; ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; з) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації; и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; і) у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку; ї) у зв'язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов'язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи кримінального правопорушення.

Закон України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі по тексту - Дисциплінарний статут ОВС) визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Приписами ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області проведено службове розслідування стосовно старшого оперуповноваженого відділу оперативно супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2 з метою з'ясування причин відсутності його на робочому місці 28 квітня 2017 року.

За результатами перевірки складено висновок № 309/05-99-04-02-35 службового розслідування стосовно старшого оперуповноваженого відділу оперативно супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2, затвердженого 03 липня 2017 року в.о начальника Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_5 (а.с. 64-68).

З висновку вбачається, що за порушення дисципліни, Присяги працівника податкової міліції, вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, на підставі п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, виражене у неприбутті на місце служби 28 квітня 2017 року з нез'ясованих причин та відсутністю на робочому місці по цей час, старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області капітана податкової міліції ОСОБА_2 притягнено до дисциплінарної відповідальності.

В зв'язку з відсутністю позивача на службі з 28 квітня 2017 року по час складання висновку з належних причин, Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято наказ від 05 липня 2017 року № 260-о "По особовому складу" про звільнення за п.п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана податкової міліції ОСОБА_2 з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області (а.с. 60).

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 з 27 квітня 2017 року по 18 травня 2017 року (стати до роботи 19 травня 2017 року), з 19 травня 2017 року по 23 травня 2017 року (стати до роботи 24 травня 2017 року), з 24 травня 2017 року по 16 червня 2017 року (стати до роботи 17 червня 2017 року), з 19 червня 2017 року по 30 червня 2017 року (стати до роботи 01 липня 2017 року), з 03 липня 2017 року по 14 липня 2017 року (стати до роботи 15 липня 2017 року) перебував на лікарняному, що підтверджується наданим до суду листком непрацездатності № 148702, довідками непрацездатності № 50, № 39, № 55, № 60. (а.с. 44-48).

Суд зазначає, що вищезазначені довідки непрацездатності та лист непрацездатності були спрямовані позивачем до ДПІ у м. Краматорську для нарахування та оплати лікарняного згідно чинного законодавства, однак повернуті позивачу для усунення недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом відсутності позивача на службі з 28 квітня 2017 року першим заступником начальника ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_11 складались акти про відсутність ОСОБА_2, на робочому місці (а.с. 98-114).

Крім того, з метою встановлення обставин відсутності на робочому місці ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області на адресу мешкання ОСОБА_2 було спрямовано лист № 5630/05-15-21-04 від 23 травня 2017 року з проханням повідомити письмово про причини відсутності на робочому місці або з'явитися для надання пояснень за місцем проходження служби (а.с. 13).

Позивачем на адресу першого заступника начальника ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області спрямовано лист, відповідно до якого позивач зазначав, що з 27 квітня 2017 року по теперішній час перебуває на лікарняному, по закінченню лікування будуть надані підтверджуючі документи (т.1, а.с. 10).

Також, з метою з'ясування причин відсутності позивача на службі під час службового розслідування було проведено бесіду з батьком ОСОБА_2, який пояснив, що його син з 27 квітня 2017 року по теперішній час знаходиться на лікарняному, однак надати будь які пояснення щодо місця фактичного перебування чи контактні телефони сина відмовився, про що старшим оперуповноваженим з ОВС ВОЗ УВБ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_8 на ім'я начальника УВБ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_9 складено рапорт. ( а.с. 73)

Відповідно, до наданих суду листка непрацездатності № 148702, довідками непрацездатності № 50, № 39, № 55, № 60. вбачається , що ОСОБА_2 перебував на лікарняному 27 квітня 2017 року по 18 травня 2017 року (стати до роботи 19 травня 2017 року), з 19 травня 2017 року по 23 травня 2017 року (стати до роботи 24 травня 2017 року), з 24 травня 2017 року по 16 червня 2017 року (стати до роботи 17 червня 2017 року), з 19 червня 2017 року по 30 червня 2017 року (стати до роботи 01 липня 2017 року), з 03 липня 2017 року по 14 липня 2017 року (стати до роботи 15 липня 2017 року).

Судом встановлено, що з 27 квітня 2017 року по 15 липня 2017 року ОСОБА_2 знаходився на лікарняному, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, на момент звільнення капітана податкової міліції ОСОБА_2 з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативного супровадження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області 05 липня 2017 року, за порушення дисципліни та винесенням відповідного наказу, ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України визначено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" визначено правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП), що стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку.

Суд зазначає, що відповідно до листка непрацездатності № 148702 вбачається, що ОСОБА_2 перебував на лікарняному з 03 липня 2017 року по 14 липня 2017 року, та відповідно з 15 липня 2017 року позивач повинен був приступити до роботи, однак у зазначений у лікарняному листі строк позивач на роботу не з'явився.

В зв'язку з чим, суд зазначає, що відповідач протиправно звільнив ОСОБА_2 зі служби в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Донецькій області на підставі п.п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

З огляду на вищевикладене суд приходить висновку, що наказ Головного управління ДФС у Донецькій області № 260-0 від 05 липня 2017 року "По особовому складу", яким звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області за п.п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана податкової міліції ОСОБА_2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача про поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого відділу супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, суд зазначає.

Відповідно до частини 1, 2 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд зазначає, що вирішення питання щодо звільнення особи має передувати вирішенню питання щодо працевлаштування цієї особи роботодавцем.

Про обов'язок працевлаштування працівника саме роботодавцем, свідчать і роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 9 Постанови Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року, із змінами та доповненнями, "Про практику розгляду судами трудових спорів".

В зв'язку з тим, що наказ Головного управління ДФС у Донецькій області № 260-0 від 05 липня 2017 року "По особовому складу", яким звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області за п.п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана податкової міліції ОСОБА_2 визнано протиправним та скасуванню, суд приходить висновку, про необхідність поновлення ОСОБА_2 на посаді посади старшого оперуповноваженого відділу оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області з 06 липня 2017 року.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь з дня звільнення 05 липня 2017 року по теперішній час середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Кодексу законів про працю України вказаний Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 2-1 Кодексу законів про працю України визначено, що Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно абз. 1, 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Частиною 8 цього Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до довідки від 22 серпня 2017 року № 7551/10/05-15-05 про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_2 за період з лютого 2017 року по липень 2017 року, що останніми 2 календарними місяцями, які передували звільненню є травень та червень 2017 року. Однак, з зазначеної довідки вбачається, що у квітні, травні та червні 2017 року позивач перебував на лікарняному, а відповідно з наданої довідки не можливо встановити, чи нараховувались за відповідний період позивачу лікарняні.

Тому, на думку суду, є доцільним вважати останніми двома повними місяцями служби позивача: лютий та березень 2017 року.

Так, з наданої до суду довідки від 22 серпня 2017 року № 7551/10/05-15-05 вбачається, що в лютому 2017 року ОСОБА_2 нараховано грошове забезпечення у розмірі 5806,00 грн., у березні 2017 року - 5392,00 грн. ( а.с. 33).

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік" кількість робочих днів у лютому 2017 року становить 20 дні, у березні 2017 року - 22 дні.

Так, середньоденна заробітна плата складає: 5806,00 грн. (лютий 2017 року ) + 5392,00 грн. (березень 2017 року) : 42 робочі дні за два місяці (20 робочі дні у лютому 2017 року та 22 робочих днів у березні 2017 року) = 266,62 грн.

З огляду на вищевикладене суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 06 липня 2017 року по 27 листопада 2017 року (загальна кількість робочих днів - 101) року в сумі 26929,00 грн. з відрахуванням податків, зборів, обов'язкових платежів.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь ОСОБА_2 коштів щодо відшкодування моральної (не майнової) шкоди в розмірі 10000 грн., суд зазначає.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд керується статтею 237-1 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому, зазначена норма сформульована так, що відшкодувати моральну шкоду, заподіяну працівникові роботодавцем, можна тільки за наявності трьох життєвих обставин: моральних страждань; втрати нормальних життєвих зв'язків; необхідності додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки під час провадження у даній справі позивач не пояснив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав належних доказів щодо втрати ним нормальних життєвих зв'язків та необхідності додаткових зусиль для організації його життя в задоволенні позову в частині стягнення на користь ОСОБА_2 10000 грн. в якості моральної шкоди слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_2 щодо поновлення на посаді, суд зазначає, що дана дія є обов'язком посадових осіб установи роботодавця, вимоги щодо виконання якого виникнуть лише після звернення позивача з відповідним виконавчим документом (або судовим рішенням) до виконання. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів відмови посадових осіб установи роботодавця у внесенні відповідного запису у трудову книжку позивача.

Таким чином правові підстави для задоволення позовних вимог в даній частині відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

З огляду на вищевикладене суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної податкової інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Повний текст постанови виготовлений 04.12.2017.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 121, 122, 158-163, 167, 185-186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної податкової інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди - задовольнити частково.

Визнати звільнення ОСОБА_2 зі служби в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Донецькій області на підставі п.п. "є" п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України протиправним.

Скасувати наказ Головного управління ДФС у Донецькій області № 260-0 від 05 липня 2017 року "По особовому складу" в частині звільнення з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області за п.п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана податкової міліції ОСОБА_2.

Поновити капітана податкової міліції ОСОБА_2 на посади старшого оперуповноваженого відділу оперативного управління ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області з 06 липня 2017 року.

Стягнути з Державної податкової інспекція у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (, юридична адреса: 84313, Донецька обл., місто Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 22) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: 85300, АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 липня 2017 року по 27 листопада 2017 року в сумі 26929 (двадцять шість девятсот двадцять дев'ять) гривень 00 копійок (з відрахуванням податків, зборів, обов'язкових платежів).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5598,81 грн. звернути до негайного виконання.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 27 листопада 2017 року в присутності представника відповідача 1.

Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.