Справа № 826/12642/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 листопада 2017 року 16:25 год. № 826/12642/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючого судді Чудак О.М.,

за участю секретаря судового засідання Боярчука В.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шумар В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом народного депутата України ОСОБА_3 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

04 жовтня 2017 року народний депутат України ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Апарату Верховної Ради України (Апарат ВР України) про:

- визнання бездіяльності щодо ненарахування та невиплати заробітної плати незаконною;

- зобов'язання облікувати офіційні робочі дні 30, 31 січня та 01, 02, 03 лютого 2017 року в Табелі виходу на роботу народних депутатів України, які постійно працюють у Комітеті ВР України у закордонних справах, нарахувати і виплатити заробітну плату за ці дні у розмірі 4493,75 грн.

Зазначив, що 30, 31 січня, 01-03 лютого 2017 року були офіційними робочими днями і він виконував роботу, здійснюючи свої повноваження як народний депутат України, визначені Конституцією України, Законом України «Про статус народного депутата України», а саме, направляв депутатські звернення, зареєстрував законопроект Постанови «Проект постанови про Рекомендації парламентських слухань на тему: «Актуальні питання зовнішньої політики України», підтримував зв'язки з виборцями, вивчав громадську думку, потреби і запити населення. Однак, Апаратом ВР України заробітна плата за цей період не нарахована і невиплачена.

Посилаючись на те, що застосовані Головою ВР України Роз'яснення Комітету з питань Регламенту та організації роботи ВР України про порядок обліку робочого часу народного депутата України у міжсесійний період виходять за межі предмета відання цього комітету і не мають статусу офіційного тлумачення, тобто не мають нормативно-правового характеру, будь-які інші правові підстави позбавлення його гарантованих трудових прав відсутні, - просив бездіяльність Апарату ВР України визнати незаконною та зобов'язати вчинити дії по відновленню порушених прав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено попереднє судове засідання, а ухвалою цього ж суду від 06 листопада 2017 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 27 листопада 2017 року представник позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 19.07.2016 а.с. 11) заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та надані у справу докази.

Представник відповідача - старший консультант Відділу зв'язків з органами правосуддя Апарату ВР України Шумар Вікторія Юріївна (довіреність від 26.12.2017 №818 а.с. 50) про задоволення позову заперечила, надавши письмове обґрунтування й необхідні докази.

В свою чергу суд, заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши долучені до матеріалів справи докази на підтвердження й спростування заявлених вимог в цілому, надавши їм юридичну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до Календарного плану проведення п'ятої сесії ВР України восьмого скликання на вересень 2016 - січень 2017 років, затвердженого постановою ВР України від 07 липня 2016 року №1447-VIII та Календарного плану проведення шостої сесії ВР України восьмого скликання на лютий - липень 2017 року п'ята сесія ВР України завершила свою роботу 27 січня 2017 року, а наступна чергова шоста сесія розпочала роботу 06 лютого 2017 року. З 28 січня по 05 лютого 2017 року тривав міжсесійний період.

Згідно стенограми пленарного засідання 20 січня 2017 року п'ята сесія ВР України восьмого скликання Головою оголошена закритою.

Тиждень до 27 січня 2017 року відведений для роботи в комітетах.

24 січня 2017 року на електронні адреси народних депутатів України, членів Комітету у закордонних справах працівником апарату направлено повідомлення, у якому зазначено зміст Роз'яснення Комітету ВР України з питань Регламенту та організації роботи ВР України про порядок обліку робочого часу народного депутата України у міжсесійний період (між закриттям та відкриттям чергових сесій ВР України), ухваленого на засіданні Комітету 21 вересня 2016 року (протокол №60) та звернуто увагу на відсутність підстав для табелювання народних депутатів.

Такі обставини підтверджуються і Табелями виходу на роботу народних депутатів України, які постійно працюють у Комітеті ВР України у закордонних справах у січні та лютому 2017 року.

Посилаючись на порушення працівниками Апарату ВР України та Головою Комітету у закордонних справах чинного законодавства та необхідність відновлення порушених трудових права, ОСОБА_3 03 березня 2017 року звернувся до Голови ВР України Парубія А.В. з листом №207/01-336.

У відповідь отримав лист від 03 квітня 2017 року №01/03-150 (78659) з посиланням, зокрема, на те, що у міжсесійний період народним депутатам України нараховується заробітна плата у випадку їх роботи в комітетах, комісіях, які продовжили свою роботу після закінчення чергової сесії, заробітна плата за час відпустки (за їх згодою), в інших випадках заробітна плата не нараховується, а відшкодовуються лише витрати на здійснення депутатських повноважень.

12 квітня 2017 року ОСОБА_3 повторно звертається до Голови ВР України з листом №207/01-365 у якому вимагає припинення порушення законності (в порядку ст. 17 Закону України «Про статус народного депутата України»).

12 травня 2017 року позивач отримує листа №01/03-178 (110802) з повідомленням про відсутність підстав для порушення дисциплінарного провадження та проведення службового розслідування стосовного державних службовців Апарату ВР України.

Не погоджуючись із наданими відповідями та в цілому із порядком проведеного йому обліку робочого часу народний депутат звернувся до суду. При цьому суд враховує дії позивача по врегулюванню спірних відносин в досудовому порядку та визнає причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Отже, суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до статей 75, 76 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - ВР України. Конституційний склад ВР України - чотириста п'ятдесят народних депутатів України, які обираються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на п'ять років.

Повноваження народних депутатів України визначаються Конституцією та законами України.

Порядок роботи ВР України встановлюється Конституцією України та Регламентом ВР України (ст. 83 Конституції України).

Народні депутати здійснюють свої повноваження на постійній основі, а їх статус визначається виключно законами України (ст. 78, п. 21 ст. 92 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про статус народного депутата України» гарантії трудових прав народного депутата встановлюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами України.

Згідно зі статтею 98 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Відповідно до частин першої, другої статті 33 зазначеного Закону народному депутату встановлюється ВР України щомісячний посадовий оклад. Надбавки до встановленого ВР України посадового окладу народному депутату здійснюються у розмірі, встановленому для членів Кабінету Міністрів України. Народний депутат в питаннях матеріального і соціально-побутового забезпечення прирівнюється до членів Кабінету Міністрів України.

Крім того, народному депутату України відшкодовуються витрати, пов'язані з виконанням депутатських повноважень, у розмірі місячної заробітної плати народного депутата, що не підлягають оподаткуванню (ч. 4 ст. 32 Закону України «Про статус народного депутата України»).

Порядок обліку робочого часу та оплати праці народних депутатів України встановлені Розпорядженням Голови ВР України «Про порядок обліку робочого часу та нарахування заробітної плати народним депутатам України» від 07.09.2009 №799, пунктом 1 якого передбачено, що нарахування заробітної плати народному депутату України здійснюється на підставі табеля обліку робочого часу, попередньо завізованого завідувачем відділу організаційного забезпечення пленарних засідань ВР України Головного організаційного управління Апарату ВР України та підписаного головою і секретарем відповідного комітету ВР України, завідувачем секретаріату цього комітету.

Відповідно до пункту 2 цього Розпорядження, облік робочого часу народних депутатів України здійснюється секретаріатами комітетів ВР України. Підставою для внесення відміток про відпрацьований час до табеля обліку робочого часу є:

дані письмової реєстрації народних депутатів України перед відкриттям кожного пленарного засідання Верховної Ради України;

дані обліку присутніх народних депутатів України на засіданнях комітетів ВР України;

дані про відрядження народних депутатів України, в тому числі для роботи з виборцями;

дані про роботу народних депутатів України в комітетах, депутатських фракціях, тимчасових слідчих комісіях або спеціальних слідчих комісіях тощо.

У цьому ж Розпорядженні встановлено порядок вирішення спірних питань з оплати праці народних депутатів України, а саме на підставі рішення Комітету, до предмета відання якого належить питання регламенту.

Отже, виконання народним депутатом України своїх повноважень визначається особливостями роботи ВР України, яка відповідно до частини першої статті 82, частини першої статті 83 Конституції України, частини першої статті 9, частини першої статті 10 та частини першої статті 19 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» від 10.02.2010 №1861-VI працює сесійно. Чергові сесії Верховної Ради, крім першої сесії, починаються першого вівторка лютого і першого вівторка вересня кожного року, а завершуються відповідно не пізніш як за 45 та 10 днів до початку наступної сесії. За звичайних обставин перший і третій тижні кожного календарного місяця впродовж сесії відводяться для пленарних засідань Верховної Ради, другий - для роботи в комітетах, тимчасових спеціальних комісіях і тимчасових слідчих комісіях, депутатських фракціях (депутатських групах), четвертий - для роботи народних депутатів з виборцями. У зв'язку з цим, згідно з положенням частини восьмої статті 20 Закону України «Про статус народного депутата України» народному депутату України надається щорічна оплачувана відпустка у міжсесійний період тривалістю 45 календарних днів.

Що стосується посилань представника позивача на відсутність у Комітету з питань Регламенту та організації роботи ВР України повноважень давати роз'яснення щодо порядку оплати праці народних депутатів, то суд виходить з того, що відповідно до Постанови ВР України «Про перелік, кількісний склад і предмет відання комітетів Верховної Ради України восьмого скликання» від 04.12.2014 №22-VІІІ до питань предмета відання даного Комітету належать, зокрема питання правового статусу народних депутатів України, комітетів та комісій ВР України, матеріально-побутового забезпечення діяльності народних депутатів України. Крім того, згідно з частиною четвертою статті 26 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України», Розпорядженням Голови ВР України «Про порядок обліку робочого часу та нарахування заробітної плати народним депутатам України» до повноважень зазначеного Комітету належить розгляд спірних питань щодо нарахування заробітної плати народним депутатам України.

Виходячи із питань предмета відання Комітету, особливостей Закону України «Про статус народного депутата України», Регламенту Верховної Ради України щодо обліку робочого часу народних депутатів України, Комітет з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України на підставі аналізу практики застосування окремих положень законів України ухвалив роз'яснення про порядок обліку робочого часу народного депутата України у міжсесійний період (між закриттям та відкриттям чергових сесій Верховної Ради України) (Протокол №60 від 21.09.2016), у яких зокрема зазначив: «У міжсесійний період пленарні засідання ВР України, засідання комітетів та комісій не проводяться за винятком випадків передбачених частинами третьою, четвертою статті 10 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України». А відтак, відсутні підстави для нарахування виплат народному депутату України за час участі в пленарних засіданнях ВР України, за роботу в комітетах (комісіях), депутатських фракціях, крім тих, що продовжують роботу у комітетах, депутатських фракціях, на підставі вищезазначених положень Регламенту ВР України.

У міжсесійний період народним депутатам України нараховується заробітна плата у випадку їх роботи в комітетах, комісіях, які відповідно до частин третьої, четвертої статті 10 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» продовжили свою роботу після закінчення чергової сесії ВР України та заробітна плата за час відпустки.

В інших випадках у міжсесійний період (між закриттям та відкриттям чергових сесій ВР України) заробітна плата народним депутатам України не нараховується, відшкодовуються лише витрати на здійснення депутатських повноважень».

Суд вважає обґрунтованими посилання представника позивача на те, що Роз'яснення Комітету не можуть мати статусу офіційного тлумачення, тобто нормативно-правового характеру. Відповідно, вважає необхідним розглядати їх як позицію Комітету. Однак, при розгляді даної справи вважає за необхідне дати оцінку встановленим фактичним обставинам та розглядуваному законодавству.

Так, відповідно до Календарного плану проведення п'ятої сесії ВР України та Календарного плану проведення шостої сесії Верховної Ради п'ята сесія завершила свою роботу 27.01.2017, а відкриття наступної шостої чергової сесії ВР України відбулось 06.02.2017, і з 28.01.2017 по 05.02.2017 включно 10 календарних днів тривав міжсесійний період.

У листі-відповіді Комітету у закордонних справах ВР України від 27.10.2017 №04-20/9-1158(245011) зазначено, що відповідно до частин третьої, четвертої статті 10 Регламенту ВР України Комітетом у закордонних справах не ухвалювалося рішення щодо продовження своєї роботи після закінчення п'ятої сесії ВР України (період 30, 31 січня та 1, 2, 3 лютого 2017 року).

З огляду на те, що відповідно до статті 19 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» робочий тиждень після закінчення п'ятої та до початку шостої сесій ВР України (30, 31 січня та 1, 2, 3 лютого 2017 року) Календарним планом проведення п'ятої та шостої сесій Верховної Ради (додається) не був відведений ні для проведення пленарних засідань Верховної Ради, ні для роботи в комітетах (також пленарних засідань ВР України, засідань Комітету, у яких брали би участь народні депутати - члени Комітету в цей період не проводилось), ні для роботи народних депутатів з виборцями, суд вважає, що підстав для внесення відмітки до табелю обліку робочого часу щодо роботи народного депутата України у Комітеті ВР України у закордонних справах ОСОБА_3, не було.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» та пункту 1 розділу І Положення про Апарат Верховної Ради України, затвердженого Розпорядженням Голови ВР України від 25.08.2011 №769 (в редакції Розпорядження Голови ВР України від 20.11.2014 №734) Апарат ВР України є постійно діючим органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності ВР України, її органів та народних депутатів України. Це допоміжний орган парламенту, який забезпечує його діяльність як єдиного органу законодавчої влади в Україні.

Відповідно до частини другої статті 54 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» секретаріати комітетів здійснюють організаційно-інформаційне, консультативно-правове, методичне забезпечення діяльності комітетів, організацію проведення засідань комітетів, слухань у комітетах, роботи підкомітетів комітетів та діяльності членів комітету, що пов'язана з вирішенням питань, віднесених до предметів відання комітетів.

Відповідно до частини 5 Розпорядження Голови ВР України «Про порядок обліку робочого часу та нарахування заробітної плати народним депутатам України» табелі із зазначенням фактично відпрацьованого кожним народним депутатом України робочого часу, а у разі порушення питання щодо не проведення виплат, пов'язаних з виконанням депутатських повноважень, - рішення Комітету з питань регламенту, передаються секретаріатами комітетів ВР України до відділу бухгалтерського обліку, фінансів, планування та контролю Управління справами Апарату ВР України до 25 числа поточного місяця для нарахування заробітної плати та виплат, пов'язаних з виконанням депутатських повноважень.

Як вбачається із листа Управління справами Апарату ВР України від 23.10.2017 згідно з частиною четвертою статті 32 Закону України «Про статус народного депутата України» за січень, лютий 2017 року народному депутату України восьмого скликання ОСОБА_3 нараховані та виплачені кошти для відшкодування витрат, пов'язаних з виконанням депутатських повноважень, що не підлягають оподаткуванню, у сумі 34 850 грн.

Також на підставі табелів обліку робочого часу за січень, лютий 2017 року народному депутату України ОСОБА_3 нарахована заробітна плата за цей період в сумі 31 456,27 грн, що підтверджується довідкою про доходи.

Тобто, суд вважає, що відповідачем забезпечено дотримання ОСОБА_3 гарантії трудових прав, зокрема і виплати винагороди за виконану ним роботу.

Що стосується посилань позивача на виконання ним роботи шляхом здійснення своїх повноважень як народного депутата України 30, 31 січня та 01-03 лютого 2017 року, то суд зазначає наступне. До матеріалів справи надано докази направлення депутатських звернень до заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України - Торгового представника України ОСОБА_6 від 31.01.2017 №207/03-319, голови Черкаської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 від 31.01.2017 №207/04-321 та Першого заступника Керівника Апарату ВР України - керуючого справами ОСОБА_8 від 03.02.2017 №207/01-302.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат зобов'язаний постійно підтримувати зв'язки з виборцями, вивчати громадську думку, потреби і запити населення, а у разі необхідності повідомляти про них ВР України та її органи, вносити пропозиції та вживати в межах своїх повноважень заходи щодо їх врахування в роботі органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій; розглядати звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян»; виконувати функції, закріплені Положенням про депутатську фракцію (групу), відповідно до цього Закону, Закону про Регламент ВР України та інших законів України.

Для цього і розробляється як наведено вище Календарний план роботи сесії ВР України із плануванням погоджувальної ради, пленарних засідань, годин запитань до Уряду, роботи в комітетах, комісіях і фракціях, роботи з виборцями. Зокрема, згідно плану на вересень 2016 року - січень 2017 року робота з виборцями запланована на 23-27 січня 2017 року. Направлення ж позивачем депутатських запитів 31.01.2017 та 03.02.2017 охоплені виплатою йому саме відшкодування витрат, пов'язаних з виконанням депутатських повноважень.

Окремо щодо реєстрації ОСОБА_3 та іншими співавторами 02.02.2017 проекту Постанови «Проект Постанови про Рекомендації парламентських слухань на тему: «Актуальні питання зовнішньої політики України», то як вбачається із матеріалів справи, проект Рекомендацій був розглянутий членами Комітету на засіданні Комітету 18.01.2017 під час п'ятої сесії ВР України, на якому ухвалено було рішення винести його на розгляд ВР України.

Протягом 19-20.01.2017 (дні, відведені для пленарних засідань ВР України) та 23-27.01.2017 (тиждень, відведений для роботи в комітетах) проект проходив редакційну обробку та технічну підготовку фахівцями секретаріату Комітету з урахуванням доповнень та поправок, висловлених в ході засідання від 18.01.2017 (підпис членів Комітету) та 02.02.2017 за підписом Голови комітету ОСОБА_9 внесений на реєстрацію.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, встановивши, що дії Апарату ВР України відповідають вимогам до дій суб'єктів владних повноважень, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України, жодної бездіяльності по наведеній правовій нормі вказаних суб'єктів не встановлено, не встановлено і необхідності зобов'язання відповідача вчинити певні дії, на думку суду, необхідність захисту прав позивача в судовому порядку відсутня.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а також за відсутності витрат позивача, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статями 70-79, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

У задоволені адміністративного позову народного депутата України ОСОБА_3 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Відповідно до частин першої, третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя О.М. Чудак