Справа № 404/6876/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6876/17
Номер провадження 2-а/404/692/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просив:

- визнати оскаржувані дії інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2 щодо винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 225329 від 21.10.2017 року, протиправними;

- скасувати постанову серії БР № 225329 від 21.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, накладене на нього у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАп відносно нього.

На обґрунтування позову зазначено, що 21.10.2017 року відповідачем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 225329, за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Позивач вину у вчиненні адміністративному правопорушення не визнає, а вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при винесенні постанови відповідачем не було дотримано вимоги КУпАП та розглянуто справу на місці зупинки.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 21.10.2017 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор, яка записана на носії інформації DVD-R диск, як доказ по справі.

Представник відповідача УПП в м. Кропивницький ДПП про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.10.2017 року відповідачем по справі складено постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 225329, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 170 грн., а саме за те, що він 21.10.2017 року о 20 год. 54 хв. в м. Кропивницький по вул. Гоголя, 7 керував транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п. п. 2.9 (в) ПДР України.

Частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не надана оцінка запереченням позивача при розгляді справи.

З оглянутої відео-фіксації, що надана відповідачем з нагрудного відео реєстратора, вбачається, що дійсно у транспортного засобу, яким керував позивач не працювала підсвітка номерного знаку, на що позивач пояснив, що транспортний засіб є новим та знаходиться на гарантії та перед початком руху працювали всі зовнішні світлові прилади. Проте, він допускає, що це могло статись через поганий стан доріг. Не вважає себе винуватим, оскільки про несправність дізнався лише після його зупинки працівниками поліції.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У позивача відсутня вина в будь-якій формі, оскільки керуючи новим транспортним засобом відомого бренду він не міг передбачити перебуваючи в дорозі, що може вийти з ладу освітлювальний прилад номерного знаку.

Згідно до п.п. 31.4.3 (а) ПДР України забороняється експлуатація транспортного засобу за умови, коли кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

При цьому, згідно до п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п.п. 31.6 (б) ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що подальша експлуатація транспортного засобу з неробочою підствіткою номера можлива після виявлення цієї несправності за умови усунення поломки на місці, або експлуатації транспортного засобу за умов зазначених в п. 31.5 ПДР України.

Враховуючи вище викладене, є всі законодавчо визначені підстави для задоволення позову в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 225329 від 21.10.2017 року.

Проте, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання незаконними дій інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2,оскільки позивачем не доведено, що дії інспектора при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення були протиправними, суд скасовую постанову не з підстав протиправних дій, а з підстав не надання доказів вини позивача в суді.

Суд відмовляє також у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до ч.3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо питання складення працівником поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, то суд зазначає наступне.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими законом особами розглядати про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення визначені ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП. Розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті ст. 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

В силу положень ст. 254, 258 КУпАП, ст. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі .

Тому, суд не вбачає протиправності дій відповідача щодо розгляду адміністративного правопорушення на місці вчинення правопорушення.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 225329 від 21.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3