Справа № 2-а-1251/10/2206
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1251/10/2206 Головуючий у 1-й інстанції: Кучерява А.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапальової Т.В., суддів Смілянця Е. С., Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Дунаєвецькому районі Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Дунаєвецькому районі Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2010 року ОСОБА_2 (Позивач) звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області неправомірними; зобовязання управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду 3 групи захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС, відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі не менше 6-ти мінімальних пенсій за віком та у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2010 року позов задоволений: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 з серпня 2009 року державної пенсії як особі, постраждалій від наслідків Чорнобильської катастрофи, категорії 1, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та продовжувати їх виплату відповідно до законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2010 року, як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_2 віднесений до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, є інвалідом 3 групи, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області та отримує пенсію на підставі Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і відповідно має право на виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як особі, що постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 3 групи, передбачених ст.ст. 50, 54 цього Закону.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області з письмовою заявою про перерахунок пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як особі, віднесеної до 1 категорії інваліду 3 групи відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області відмовило Позивачу в перерахунку пенсії з огляду на відсутність підстав для такого перерахунку, вказавши, що його пенсію обчислено відповідно до норм чинного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до категорії 1 і є інвалідом 3 групи по захворюванню, пов'язаному з наслідками аварії на ЧАЕС.

Таким чином, Позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визнаючись щодо заявленого позову суд першої інстанції також керувався Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, яким визнані нечинними положення пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Держаний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема, до статей 50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В Рішенні Конституційного суду України зазначено, що внесення змін до законів України, зупинення їх дії чи скасування при прийнятті Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік, який не має вищої юридичної сили стосовно інших законів, є неприпустимим оскільки вказані дії створюють колізії в законодавстві, що призводить до обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У ст. 74 зазначеного Закону передбачено, що Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги Відповідача, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду також вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до статті 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсія особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У частині 4 статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6-ти мінімальних пенсій за віком.

Так, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії передбачений частиною 4 статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4.

Згідно зі статтею 50 цього Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема, інвалідам 3 групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність у Позивача права на перерахунок пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, визначені, зокрема, Рішенням Конституційного Суду України №12-рп/98 від 09.07.1998 р., Закон України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, від 16.07.2008 року № 654.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

В такому випадку посилання Відповідача на акти Кабінету Міністрів України в обґрунтування проведених виплат не відповідають чинному правовому регулюванню спірних правовідносин.

З аналізу ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вбачається, що при визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

Згідно з чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судова колегія не бере до уваги доводи Відповідача, який вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 28 вищевказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Відповідно до ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, застосовується прожитковий мінімум, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Наявність норми ч. 3 ст. 28 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для відмови в реалізації громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яке гарантується Конституцією України.

Разом з тим колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог Позивача на перерахунок розміру його додаткової пенсії, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині проведення перерахунку розміру його державної та додаткової пенсії з урахуванням мінімальної пенсії за віком, суд першої інстанції неправильно визначив період часу, за який порушене право Позивача підлягає відновленню.

Судом першої інстанції не враховано пропущений Позивачем строк звернення до адміністративного суду, не надано оцінку поважності причин його пропуску та помилково зобовязано управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області здійснити нарахування та виплату Позивачу додаткової пенсії в розмірі, встановленому відповідним законом, за період з серпня 2009 року.

Суду першої інстанції слід було виходити з положень ст. 99 КАС України, згідно з ч. 2 якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки Позивач отримує пенсію з 1997 року, про розмір свого пенсійного забезпечення знає, то посилання на юридичну необізнаність не може бути прийнято судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду, встановленого процесуальним законом. В даному випадку наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду підлягають застосуванню за правилами КАС України.

Питання про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку вирішується в порядку, передбаченому ст. 102 КАС України, з винесенням судом ухвали, в даному випадку - про залишення позовних вимог без розгляду.

Суд першої інстанції не провів відповідної процесуальної дії, що призвело до неправильного вирішення справи. Заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги про перерахунок та виплату недоплаченої державної та додаткової пенсії з 01.01.2009 року по 06.06.2010 р. слід залишити без розгляду. Позов про перерахунок та виплату недоплаченої ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії, встановленої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підлягає задоволенню за період з 07.06.2010 року, згідно із заявленими позовними вимогами та урахуванням строку звернення до адміністративного суду.

Крім того, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в своїй постанові зазначив про продовження виплати державної та додаткової пенсії Позивачу відповідно до законодавства. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне усунути виявлений процесуальний недолік у вирішенні справи та вказати на те, що в цій частині позов задоволенню не підлягає. Задоволення позовних вимог в частині зобовязання Відповідача проводити виплати пенсії на майбутнє суперечить змісту законодавства, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання, а не обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

При цьому суд апеляційної інстанції не заперечує права Позивача на одержання пенсії в розмірі, визначеному законами України, разом з тим реалізація такого права повинна відбуватися в межах правових норм чинного законодавства України.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог наступним чином.

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право позивача ОСОБА_2 на виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає захисту за період з 07.06.2010 року, оскільки позов подано до суду 07.12.2010 року, за інший, визначений Позивачем період, позовні вимоги залишаються без розгляду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 100, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 205 КАС України дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду від 28.12.2010 року з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про перерахунок пенсії скасувати.

Позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2009 року по 06.06.2010 року залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області протиправними щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, згідно зі ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області провести ОСОБА_2 перерахунок державної пенсії по 3-й групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру не менше 6 мінімальних пенсій за віком з 07.06.2010 року та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру 50% мінімальної пенсії за віком з 07.06.2010 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області виплатити ОСОБА_2 державну і додаткову пенсію за період з 07.06.2010 року по 07.12.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_3

< Список > ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар