Справа № 826/513/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 грудня 2017 року № 826/513/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув справу за позовом ТОВ «Удача-В» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 28.11.2016 №000027/26-52-40/39662458, №000030/26-52-40/39662458, №000031/26-52-40/39662458, №000029/26-52-40/39662458

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Удача-В» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 28.11.2016 №000027/26-52-40/39662458, №000030/26-52-40/39662458, №000031/26-52-40/39662458, №000029/26-52-40/39662458.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки акут від 14.11.2016 №10243/10/26-52-40-33 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» є безпідставним.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що під час проведення фактичної перевірки, за результатом якої складено акт від 14.11.2016 №10243/10/26-52-40-33 встановлено порушення позивачем ст. 15, 15-3 Закон України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: не надано документів щодо узгодження підприємства статусу громадського харчування, зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, та не надано довідки про внесення місць зберігання алкогольних напоїв до єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробам за результатом якої складно акт 14.11.2016 №10243/10/26-52-40-33 (далі - акт перевірки).

З акут перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 15, 15-3 Закон України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» , а саме: встановлено факт реалізації 0,05 л. горілки для споживання на місці, розлитої з пляшки місткості 0,5 л., міцності 40%об., горілка „Пшенична", виробництва ПрАТ Люботинський завод „Продтовари" за ціною 5 гривень 50 коп., на що продавцем видано фіскальний чек від 04.11.2016 № 7557 проте не надано документів щодо узгодження підприємства статусу громадського харчування, зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, та не надано довідки про внесення місць зберігання алкогольних напоїв до єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

На підставі акту перевірки податковим органом прийняті рішення про застосування фінансових санкцій від 28.11.2016:

- №000027/26-52-40/39662458, яким згідно з абзацом 5 частини 2 ст. 17 Закон України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР) застосовано штраф в сумі 17 000 грн.;

-№000030/26-52-40/39662458,яким згідно з абзацом 11 частини 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР застосовано штраф в сумі 17 000 грн.;

- №000031/26-52-40/39662458, яким згідно з абзацом 9 частини 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР застосовано штраф в сумі 6 800 грн.;

- №000029/26-52-40/39662458, яким згідно з абзацом 15 частини 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР застосовано штраф в сумі 17 000 грн.

Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР

Як зазначено вище, у ході перевірки встановлено факт реалізації 0,05 л. горілки для споживання на місці, розлитої з пляшки місткості 0,5 л., міцності 40%об., горілка „Пшенична", виробництва ПрАТ Люботинський завод „Продтовари" за ціною 5 гривень 50 коп., на що продавцем видано фіскальний чек від 04.11.2016 № 7557, на якому вказана назва та адреса магазину а саме «Магазин ТОВ Удача -В, вул. Курчатова, 19-А, а також фіскальний номер РРО ФН .

Податковий орган вказує, що відповідно до інформації баз даних ДПІ «Реєстрація реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій» при пошуку даного фіскального номеру РРО з'ясовано що останній був зареєстрований за адресою проспект Лісовий,41 у Магазині - кафе ТОВ Успіх С.В. 12.05.2009 року та 30.11.2013 його реєстрація була скасована.

Згідно ч.7 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Оскільки позивачем не надано документів щодо узгодження підприємства статусу громадського харчування, висновок податкового органу про порушення ст. 15-3 Закон України № 481/95-ВР є обґрунтованим.

З акту перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв описаних в додатку № 1 та додатку № 2 до акта перевірки від 14.11.2016 № 26/268/40/39662458 без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями внесення місця зберігання алкогольних напоїв до єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР, зокрема, визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Згідно інформації що міститься на копії ліцензії ТОВ «Удача-В» серії АЖ №058969 місце здійснення торгівельної діяльності м. Київ, вул. Курчатова 19-А, тоді як згідно даних податкового органу місце реєстрації вказано вул. Закресвького, 49/1, а на зворотній стороні реєстраційне посвідчення на ЕККА : що відповідає адресі м. Київ, вул.. Оноре де Бальзака 83.

Позивач вказує на наявність у нього інших, крім вказаної, ліцензій, проте копій таких ліцензій суду не надано.

З огляду на викладене, висновок податкового органу про порушення позивачем згадуваних норм ст.. 15 Закону № 481/95-ВР є обґрунтованим.

Судом встановлено, що перевіркою також встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв описаних в додатку № 3 до Акта перевірки без наявності марок акцизного податку встановленого зразка.

Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що марка акцизного податку спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно із абз.1 п.2 Указу президента України від 18.09.1995 № 849/95 «Про запровадження марок акцизного податку на алкогольні напої та тютюнові вироби» (далі - Указ №849/95) марка акцизного податку - спеціальний знак, яким маркуються алкогольні напої та тютюнові вироби і наявність якого підтверджує сплату акцизного податку або належне оформлення векселя в порядку, визначеному цим Положенням, у разі здійснення операцій із зазначеними товарами на території України.

Відповідно до п.7 Указу № 849/95 придбані марки акцизного податку використовуються покупцями марок - виробниками алкогольних напоїв та тютюнових виробів безпосередньо в процесі виробництва для здійснення маркування.

У свою чергу, відповідно до п. 3 Указу № 849/95 встановлено, що наявність марки акцизного податку на пляшці (упаковці) або на одиниці іншої тари, в яку розлиті алкогольні напої, та на пачці (упаковці) тютюнових виробів є однією з підстав для ввезення на митну територію України, реалізації їх споживачам, перевезення територією України (крім міжнародного транзиту) і зберігання на території України (крім зберігання виробником до маркування виробів згідно з технологічним процесом або зберігання для вивозу з митної території України). Алкогольні напої та тютюнові вироби, не позначені українськими марками акцизного податку, які зберігаються суб'єктами підприємницької діяльності в товарних обсягах (крім товарів, призначених для вивозу за межі митної території України), розглядаються як такі, що призначені для реалізації на території України.

Доказів на спростування висновку податкового органу про реалізацію алкогольних напоїв без акцизних марок позивачем не надано.

Згідно з ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів:

- за порушення вимог статті 15 3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі - 6800 гривень (абз. 9 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР);

- у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) без наявності відповідної ліцензії - 17 000,00 гривень(абз. 5 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР);

- зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень (абз. 11 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР);

- виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (абз. 11 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

За таких обставин, застосування до позивача оскаржуваними рішеннями штрафних санкцій є законним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда