Справа № 823/2225/15
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року справа № 823/2225/15

09 год. 40 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Попельнуха Ю.І.,

за участю:

позивача - не з'явився,

представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - не з'явився,

уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 подала позов, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 11 від 09.09.2015 року в частині визнання нікчемним договір банківського вкладу № 76763 від 05.02.2015 та переказу коштів (транзакцій), здійсненої ОСОБА_3 (ІНП НОМЕР_1) 05.02.2015 в сумі 200000,00 грн на підставі платіжного доручення № 5310 від 05.02.2015 на рахунок ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) № НОМЕР_4;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_3, виданий 23.11.2000 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) №76763 від 05 лютого 2015 року з датою повернення коштів 12 лютого 2015 рахунок № НОМЕР_4.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що листом від 03.11.2016 № 03/11-1100 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" поінформувала позивача про те, що наказом від 09.09.2015 про визнання правочинів (договорів) нікчемними, переказ коштів (транзакцій), здійснений ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1) на поточний рахунок позивача уповноваженою особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" визнано нікчемним.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень позивач вважає необґрунтованим, оскільки уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Оскільки рішення уповноваженої особи Фонду, оформлене наказом № 11 від 09.09.2015 "Про визнання правочинів (договорів) та транзакцій за договорами нікчемними", в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ "КБ Стандарт", не містить посилань на передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підстави визнання правочину нікчемним, то воно є протиправним.

Окрім того, позивач зазначила, що за відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобов'язана, відповідно до розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, надати до Фонду інформацію щодо позивача, як вкладника якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

05 грудня 2017 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі як позивача та і її представника.

В письмових запереченнях на адміністративний позов Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 19.02.2015 № 116 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Стандарт" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.02.2015 № 38 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Стандарт", згідно з яким з 20.02.2015 у ПАТ КБ "Стандарт" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації - ОСОБА_1.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначив, що відповідно до частини 5 статті 27 Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" саме уповноважена особа Фонду має надати перелік вкладників відповідно до якого виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат.

Окрім того, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наголошує, що єдиною підставою для включення позивача до загального реєстру має бути наявність позивача в складеному уповноваженою особою переліку вкладників або в наданій уповноваженою особою додаткової інформації про вкладників, як це передбачено пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 09.08.2012.

Оскільки, у переданому уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ "КБ "Стандарт" інформація про позивача відсутня, то дані про позивача не могли бути враховані при складенні загального реєстру.

Окрім того, у Фонду гарантування відсутні будь які первинні документи по вкладникам і тому при складанні загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою переліку вкладників.

Також, законодавство не покладає обов'язку на Фонд враховувати під час складання загального реєстру інші документи, окрім переліку вкладників.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наголошує, що позовні вимоги щодо включення позивача до загального реєструє необґрунтованими та передчасними, оскільки у позивача та Фонду гарантування відсутній спір з даного питання. У разі подання уповноваженою особою до Фонду гарантування додаткової інформації відносно позивача, відповідні заходи щодо включення його до загального реєстру будуть вжиті Фондом гарантування автоматично відповідно до вимог закону, і жодної підстави для спонукання Фонду гарантування судом до вчинення відповідних дій не має.

В письмових запереченнях на адміністративний позов уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що в уповноваженої особи відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників з огляду на положення статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки наказом № 11 від 09.09.2015 уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Стандарт" на підставі статті 251 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", керуючись статтею 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемними перекази коштів (транзакції), здійснені на поточний рахунок позивача в ПАТ "КБ "Стандарт".

Окрім того, за наслідками перевірки уповноважена особа звернулася до Головного управління МВС в м. Києві з відповідно заявою, з метою підтвердження або спростування правомірності отримання коштів позивачем та відповідного виникнення права на відшкодування коштів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. З метою проведення досудового розслідування справу передано до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві відповідні відомості внесені до реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0004281, а відповідно до положень статті 48, закону України Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою тимчасово обмежено проведення банківських операцій по рахунку позивача до закінчення процедури досудового розслідування.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи без участі їх представників в матеріалах справи відсутні.

Повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 05 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Стандарт" (далі Банк) та позивачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 76763, відповідно до умов якого Банк прийняв на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_4 грошові кошти. Датою повернення вкладу за вказаним договором є 12.02.2015 (пункт 1.1 Договору). Банк зобов'язався повернути вклади і виплачувати проценти за вкладами на умовах та в порядку, встановленому цим договором.

На підтвердження факту внесення грошових коштів на депозитний рахунок до банку позивачем надано належним чином оформлений документ банківської установи (платіжне доручення від 05 лютого 2015 року № 5186 на суму 200000,00грн), які свідчать про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені позивачем. Факт отримання банком коштів уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не заперечується.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18.06.2015 № 385 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015 № 120 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Стандарт" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Стандарт" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Стандарт" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1 строком на 1 рік з 19.06.2015 до 18.06.2016 включно.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Стандарт" ОСОБА_1 "Про тимчасового обмеження здійснення банком на час ліквідації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладників на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами" № 2/2-ОД від 19.06.2015 тимчасово обмежено здійснення банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам, в тому числі позивачеві, на час проведення досудового розслідування правоохоронними органами.

17 червня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві із заявою № 556 про кримінальне правопорушення, відповідно до якої просив зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування кримінального провадження.

Листом від 07.10.2015 за вихідним № 55/15909 уповноважену особу Фонду гарантування ОСОБА_1 повідомлено про те, що заява про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована у Подільському РУ ГУМВС України в м. Києві, 23.06.2015 відомості, викладені у повідомленні уповноваженої особі ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Стандарт" щодо протиправних дій фізичних осіб при перерахуванні грошових коштів із власних рахунків, відкритих у банку, внесено до ЄРДР за № 0004281 від 23.06.2015. Попередня правова кваліфікація частина 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

24 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 19.06.2015 № 120 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Стандарт" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", Фонд з 26.06.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ "КБ "Стандарт" з 26.06.2015 до 06.08.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ "УКРІНБАНК". Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що позивач із заявами зверталась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою включення у список вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, однак у виплаті грошових коштів йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю його даних у Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, відповідно до копії наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Стандарт" ОСОБА_1 від 09.09.2015 № 11 "Про визнання правочинів (договорів) нікчемними", зважаючи на звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ "КБ "Стандарт", було визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього Наказу.

З наданої копії витягу з додатку "Перелік транзакцій та правочинів (договорів), визнаних нікчемними" до наказу № 11 від 09.09.2015, суд встановив, що транзакції щодо перерахування коштів на рахунок позивача визнані нікчемними.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452).

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 2 Закону № 4452 вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 статті 3 Закону № 4452 встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону № 4452 основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частинами 1, 2 статті 26 Закону № 4452 визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 4452 Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Положеннями статті 38 Закону № 4452 визначено ряд заходів, які повинна вживати Уповноважена особа Фонду, щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону № 4452 протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з пунктами 7-9 частини 3 статті 38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 38 Закону № 4452 Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Суд вважає, що право відносити правочини до нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Наведені положення Закону № 4452 свідчать, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Натомість, Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 826 від 26.05.2016р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 року за № 863/28993 (далі - Порядок № 826), розширив повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку.

Так, відповідно до пункту 5 розділу ІІ наведеного Порядку № 826 перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Проаналізувавши зазначене, суд приходить до висновку, що норми підзаконного нормативно-правового акту суперечать вимогам Закону № 4452, оскільки обмежують визначене законом право фізичної особи на своєчасне одержання коштів за вкладом після початку процедури ліквідації банку та наділяють додатковими повноваженнями Комісію з перевірки правочинів. Фактично перевірка правочинів на предмет їх нікчемності може тривати протягом року з моменту початку процедури ліквідації банку, що є неприпустимим.

Суд наголошує, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку, а не у період його ліквідації.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Частина 3 статті 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обмеження виплати коштів за депозитним договором позивача у період ліквідації банку суперечить вимогам Закону № 4452, а уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Стандарт", допускаючи таке обмеження, діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

Суд приймає до уваги, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не доведено, що укладення депозитного договору та внесення коштів на депозитний рахунок позивачем містить ознаки нікчемного правочину чи правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність банку.

Відповідно до частини 1 статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до пункту 2.9 розділу IV Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011р., банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивачеві видані відповідні квитанції засвідчені установою банку та підписом працівника, що свідчить про внесення коштів на депозит банку відповідно до укладеного договору. Факт отримання банком коштів не заперечується і уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних.

З наведеного слідує висновок, що наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк "Стандарт" ОСОБА_1 № 11 від 9 вересня 2015 року "Про визнання правочинів (договорів) нікчемними", в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів щодо рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_2, є протиправним та підлягає скасуванню.

В контексті наведеного, суд зазначає, що за відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобов'язаний включити дані про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Стандарт" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак вказаних дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність.

Виходячи з пункту 6 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків, в тому числі до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду додаткову інформацію про рахунок цього вкладника.

Вирішуючи спір по суті, суд також приймає до уваги, що згідно частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В той же час, у своїх позовних вимогах позивач просить зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_3, виданий 23.11.2000 року Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) №76763 від 05 лютого 2015 року з датою повернення коштів 12 лютого 2015 рахунок № НОМЕР_4.

Однак, станом на час розгляду справи відповідно до Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою створюється та передається до Фонду саме перелік рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а не перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом. Отже, позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у цій частині.

Зважаючи, що Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено право позивача на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, суд вважає, що для належного захисту прав позивача необхідно зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" включити дані про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Стандарт" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк "Стандарт" № 11 від 9 вересня 2015 року "Про визнання правочинів (договорів) нікчемними", в частині визнання нікчемними транзакцій та правочинів щодо рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк "Стандарт" включити дані про рахунок ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві комерційний банк "Стандарт", за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) грн 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі 08.12.2017.