Справа № 137/1653/17
Суддя: Гопкін П. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

137/1653/17

05.12.2017

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області яким просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу та зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 1 січня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 18.10.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, призначеної йому на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області.

01.11.2017 р. йому було відмовлено в перерахунку пенсії. Вказану відмову він вважає протиправною, оскільки порушує його право на гідне пенсійне забезпечення.

Відповідач надав суду письмове заперечення проти позову, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не приймало рішення щодо перерахунку чи відмову в перерахунку пенсії позивача за відсутності відповідного бюджетного фінансування (а.с. 21-22).

Ухвалою суду від 17.11.2017 р. відкрито скорочене провадження у даній справі (а.с. 18) та запропоновано відповідачу надати заперечення проти позову.

29.11.2017 р. до суду надійшли письмові заперечення відповідача разом із клопотанням про проведення розгляду справи у загальному порядку (а.с. 26).

Дослідивши заперечення та матеріали адмінстративного позову, беручи до уваги повідомлені позивачем обставини та надані відповідачем заперечення суд вважає за необхідне розглядати справу у порядку скороченого провадження, оскільки ухвалення законного судового рішення можливе без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та заперечення відповідача приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

При наданні письмових заперечень представником відповідача було надано клопотання (а.с. 25), яким останній просив залишити адміністративний позов без розгляду з тих підтав, що позивач пропустив шестимісячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом передбачений ст. 99 КАС України, адже як слідує з адміністративного позову обов'язок щодо здійснення перерахунку пенсії виник у відповідача 01.06.2017 р., а право на перерахунок виникло 01.01.2016 р., однак дослідивши матеріали справи суд рахує, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав з відповіді про надання роз'яснення від 01.11.2017 р. (а.с. 15), а відтак у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову по причині звернення до суду із порушенням строків слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У жовтні 2017 року позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, на яку отримав відмову від 01.11.2017 року № 1245/Б-12 (а.с. 15).

В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», розпорядження про перерахунок пенсії не приймалось, зважаючи на те, що наразі сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для перерахунку пенсії та направлено до Міністерства соціальної політики України.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно п. 1 зазначеного Порядку перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року, затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що є підставою для перерахунку пенсії колишнім працівникам органів внутрішніх справ.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.11.2016 року у справі № 806/1167/16-а ( К/800/32742/16 )

Згідно пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Отже, з огляду на викладене позивач, як пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року, що свідчить про протиправність відмови відповідача у перерахунку пенсії ОСОБА_1

Пунктом 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Пунктом 3 Порядку № 45 визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, чинним законодавством України визначено порядок здійснення перерахунку пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими встановлено чіткий механізм здійснення перерахунку пенсії.

Міністерство внутрішніх справ України направило на адресу Пенсійного фонду України повідомлення про підстави перерахунку пенсії від 22.03.2017 року № 4019/02/22-2017, в якому повідомило про наявність підстав для перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», якою для поліцейських встановлено грошове забезпечення, яке за своїми складовими є вищим від раніше встановленого грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а також зазначило про готовність уповноважених органів МВС подати до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі довідок для перерахунку пенсій у порядку та в терміни, визначені законодавством.

Листом від 31.03.2017 року № 958/06-36/02 Пенсійний фонд України надіслав списки ліквідаційні комісії УМВС у Вінницькій області для здійснення перерахунку пенсії особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України з урахуванням грошового забезпечення, яке установлено для поліцейських Національної поліції з 01.01.2016 р.

Згідно довідки № 15250 виданої УМВС України у Вінницькій області, розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2016 року складає 4941.07 грн. (а. с.16).

Натомість відповідачем не вжито всіх заходів щодо перерахунку пенсій позивача та його доводи про сформування потреби в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсії та направлення до Міністерства соціальної політики України лише підтверджують його протиправну бездіяльність.

Посилання на відсутність бюджетного фінансування відповідачем не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, зокрема копіями листів на які представник відповідача посилається у своїх письмових запереченнях.

Крім того, відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Щодо терміну перерахунку пенсії судом враховуються межі позовних вимог, а також правова позиція Верховного Суду України, висловлену в постанові від 01.07.2014 р. у справі № 21-244а14, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для здійснення перерахунку його пенсії.

Така правова позиція узгоджується із обов'язковими для врахування висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10 грудня 2013 року № 21-348а13 , від 17 грудня 2013 року № 21-445а13, в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14.

Під час розгляду справи судом враховано, що Конституційний Суд України в рішенні від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" прийнято саме з метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, в тому числі в частині їх пенсійного забезпечення та забезпечення рівності таких гарантій у порівнянні із поліцейськими.

Одним із способів відновлення соціальних гарантій колишніх працівників органів внутрішніх справ є поширення підстав для перерахунку пенсії, у зв'язку із зміною грошового забезпечення поліцейських, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року.

При цьому, під зміною розміру грошового забезпечення, в контексті Закону № 2262-XII, слід розуміти не тільки подальшу зміну встановлених розмірів грошового забезпечення для поліцейських, а й зміни грошового забезпечення за посадою позивача (посади поліцейського з аналогічними функціями), виходячи із яких йому проводилось нарахування чи останній перерахунок пенсії.

Наведеної позиції дотримується і Вінницький окружний адміністративний суд у своїй постанові від 08.02.2017 р. у справі № 802/130/17

Крім того, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб'єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Враховуючи висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, наведені вище обставини відмови в перерахунку пенсії позивачеві розцінюються судом як невиправдане втручання у право заявника, яке потребує ефективного засобу правового захисту.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому із Головного Управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Керуючись ст.ст. 6-14, 41, 70, 71, 79, 86, 94, 99, 128, 159-163, 167, 183-2, 255, 257 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016 року, відповідно до довідки № 15250 виданої УМВС України у Вінницькій області.

Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (), за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії АА № 051587, виданий 28.09.1995 р. Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, ІПН НОМЕР_1), 640 (шістсот сорок) грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Гопкін П. В.,