Справа № 522/5485/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/5485/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 17 липня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі УПФУ) про визнання протиправними дій ГУПФУ в Одеській області про відмову у задоволенні скарги на дії УПФУ щодо виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2012 року; визнання протиправними дій УПФУ з не проведення на виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2012 року перерахунку пенсії, за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком; зобов'язання УПФУ здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 17 липня 2017 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2012 року по справі № 2-а/686/091570 позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково та зобов'язано УПФУ провести перерахунок і виплату пенсії по 2 групі інвалідності відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність, передбаченого законодавством, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого законодавством, за період з 24 лютого 2005 року, з урахуванням виплачених сум.

На виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2012 року по справі № 2-686/09/1570 УПФУ було проведено перерахунок пенсії за період з 27 травня 2002 року по 23 лютого 2005 року, та 24 лютого 2005 року без кінцевої дати до внесення змін до законодавства, тобто до 22 липня 2011 року.

Відповідно до перерахунку пенсії донараховано суму коштів у розмірі 202202, 73 грн.

Втім, на думку позивача, УПФУ не здійснило перерахунок пенсії з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

У зв'язку з цим позивач звернувся до ГУПФ України а Одеській області із скаргою на дії УПФУ, якою просив провести перевірку діяльності УПФУ щодо невиконання постанови апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2012 року. Проте, листом від 09 лютого 2017 року за № 112-Ц-11, ГУПФ в Одеській області відмовлено у задоволенні заяви позивача, що, в сукупності, і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що дії УПФУ щодо перерахунку пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року нараховувалися та виплачувалися згідно з нормами чинного законодавства, а саме у відповідності до актів КМУ.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 54 Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по II групі інвалідності не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі статтею 50 Закону особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" №5515-VII (далі Закон №5515-VII) встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік. Тобто, визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян на 2013 рік делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно зі статтею 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення пункту 4 Прикінцевих положень Закону № 5515-VII діяли протягом бюджетного року та припинили дію 31 грудня 2013 року.

Водночас, спеціальним законодавством в бюджетній сфері на відповідний рік не були встановлені обмеження щодо виплат основної та додаткової пенсій та не внесені зміни до Закону, які б надавали Кабінету Міністрів України у період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року право змінювати розміри пенсії, які визначені Законом. Відповідні зміни були внесені Законом України від 31 липня 2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі Закон №1622-VII), який набрав чинності 03 серпня 2014 року, Прикінцеві положення Законубули доповнені пунктом 67, за яким було встановлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету ПФУ та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, з наведеного вбачається, що з 01 січня по 02 серпня 2014 року діяли положення статей 50, 54 Закону, відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлений зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами II групи і віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Також, колегія суддів зазначає, що оскільки з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року були відсутні правові обмеження для нарахування та виплати пенсій у встановлених ст.50, 54 Закону розмірах, то за вказаний період часу та на виконання відповідної постанови Приморського районного суду міста Одеси, згідно якої було зобов'язано ГУПФУ призначити позивачу як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивачу повинен був бути зроблений відповідний перерахунок пенсії.

Крім того, колегія суддів зазначає про відсутність пропуску строку позивачем з огляду на ту обставину, що останній дізнався про можливе порушення свого права на проведення перерахунку пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з листів ГУПФУ від 12 січня та 09 лютого 2017 року, отже в межах 6-ти місячного строку звернувся з позовом до суду.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 17 липня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2012 року.

Визнати протиправними дії Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з не проведення на виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2012 року перерахунку пенсії ОСОБА_2 за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Роздільнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_2 за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року перерахунок пенсії з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук