Справа № 804/926/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/926/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2017 року

справа № 804/926/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 10.05.2017р.р. у справі №804/926/17

за позовом:

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області

до:

про:

Товариства з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна»

зобов’язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

02.02.2017р. Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі – ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Концерн «Весна» (далі – Концерн «Весна») про зобов’язання вчинити певні дії / а.с. 3-7/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2017р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/926/17 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 2 /.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2017р. у справі №804/926/17 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області до Концерну «Весна» про зобов’язання вчинити певні дії. (суддя Захарчук-Борисенко Н.В. ) / а.с. 117-120/.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 155-159/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було з’ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним у справі рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд постанову суду першої інстанції від 10.05.2017р. у даній справі скасувати, та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 178-181/, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об’єктивно та повно з’ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, постановлено обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення та постанову суду першої інстанції від 10.05.2017р. залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 10.05.2017р. залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання не з’явився. Позивач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлений належним чином / а.с. 205,207/.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що відповідно до Плану перевірок позивача, який з урахуванням положень ст. ст. 47,64 Кодексу цивільного захисту України, ст.ст. 1,4, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду» (далі – Закон) , є відповідним територіальним органом державної виконавчої влади до повноважень якого віднесено здійснення нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, який у свою чергу здійснюється шляхом проведення планових та позапланових перевірок за місцем здійснення господарської діяльності певних суб’єктів господарювання, заплановано проведення планової перевірки Концерну «Весна» (відповідача у справі), який здійснює свою діяльність на території Дніпропетровської області, у тому числі за адресами: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого (Ленінградська), 27/31; м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого (Ленінградська), 68; м. Дніпро, вул. Бердянська, 65; м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 13-а; м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 6, з метою перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки /а.с. 20-24/, оскільки суб’єкт господарювання, відповідач у справі, з урахуванням затверджених постановою Кабінету Міністрів України №306 від 29.02.2012р. критеріїв розподілу суб’єктів господарювання за ступенями ризику його господарської діяльності, віднесений до високого ступеню ризику, при цьому на підставі Плану перевірок початок перевірки відповідача, як суб’єкта господарювання з високим ступенем ризику встановлено на 11.07.2016р..

З метою забезпечення проведення перевірки, відповідно до положень ст. ст.5,7 Закону, позивачем було надіслано на адресу повідомлення про проведення планової перевірки вих. №4280/02-16 від 29.06.2016р., яке отримано ним 30.06.2016р. / а.с. 18/, та на підставі наказу №33 від 20.06.2016, виданого Дніпропетровським міським управлінням Головного управління (керівником), оформлено посвідчення на проведення перевірки №1094 від 11.07.2016р. / а.с. 19/.

23.07.2016р. уповноважена особа відповідача відмовила посадовим особам позивача, які прибули для проведення планової перевірки, у проведенні перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки у вищезазначені терміни, посилаючись на те, що керівництвом Концерну «Весна» 07.07.2016р. направлено до Дніпропетровського міського управління лист за вих.. № 330 в якому зазначено, що відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами не здійснюються/ а.с. 12/ у зв’язку з чим посадовими особами позивача було складено акт про недопущення до проведення планової перевірки від 23.07.2016р. / а.с. 10-11/.

При цьому необхідно зазначити, що аналогічні акти також були складені посадовими особами позивача, які не були допущені уповноваженою особою відповідача до проведення планової перевірки 27.07.2016р. та 28.07.2016р. / а.с. 14-15,16-17/, копії яких були направлені позивачем адресу за місцезнаходженням відповідача.

Отже саме вищенаведені фактичні обставини справи щодо не допуску відповідачем посадових осіб позивача до проведення планової перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки і обумовили звернення позивача, який у спірних відносинах виступає у якості суб’єкта владних повноважень, до суду в порядку адміністративного судочинства з даним адміністративним позовом у якому позивач просив суд: зобов’язати відповідача забезпечити допуск до здійснення перевірки об’єктів, розташованих на території Дніпропетровської області, у тому числі за адресами: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, 27/31; м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, 68; м. Дніпро, вул. Бердянська, 65; м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 13-а; м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 6, посадовими особами позивача з метою проведення перевірки додержання вимог чинного законодавства та встановити порядок виконання рішення суду, а саме - встановити строк проведення перевірки у період 10 робочих днів з дати набрання законної сили рішенням суду.

Аналіз положень ст. 68 Кодексу цивільного захисту України дає можливість зробити висновок про те, що позивач має право на звернення до суду з метою реалізації своїх функцій органа державної влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, але лише у випадках встановлених Конституцією та законами України, при цьому саме положення ст. 70 Кодексу цивільного захисту України визначають саме ті випадки за умови настання яких позивач, як орган, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, має можливість звернутись до суду, але жодною нормою чинного законодавства України, яке регулює питання державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, не надано право звернення до суду з позовами про зобов’язання певний суб’єктів господарювання, юридичних чи фізичних осіб, забезпечити посадовим особам ДСНС доступ до перевірки, оскільки таке право і обов’язок визначені законом і не потребують підкріплення судовим рішення, і за невиконання цих обов’язків нормами чинного законодавства передбачена певна відповідальність, так невиконання законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) є підставою для притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності.

Так, відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань цивільного захисту, нагляду та контролю за станом захисту територій від надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, передбачена статтею 188-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищенаведене свідчить про те, що чинним законодавством чітко визначено наслідки та санкції, які застосовуються до об’єкту контролю у разі безпідставного з його боку перешкоджання посадовим особам органів, які здійснюють державний контроль у сферах пожежної і техногенної безпеки, у разі недопущення до проведення перевірки та будь-якої іншої протиправної дії.

Приймаючи до уваги вищенаведені фантині обставини справи, та норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі, колегія суддів вважає, що позивачем у справі, який у даному випадку виступає у якості суб’єкта владних повноважень, під час звернення до суду в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України, з даним адміністративним позовом до відповідача обрано не вірний спосіб захисту, що свідчить про те, що заявлені позивачем позовні вимоги не ґрунтуються на законі, а тому є безпідставними, і суд першої інстанції постановив у справі правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні даного адміністративного позову.

З огляду на вищезазначене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зробив правильний висновок про необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем позовних вимог, який відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами, постановив правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог і оскільки будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційною інстанцією не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 10.05.2017р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2017р. у справі №804/926/17 – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у порядку та строки, які визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено – 08.12.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко