Справа № 569/5313/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тимощук О.Я.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"06" грудня 2017 р. Справа № 569/5313/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "10" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішенння ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому, з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати рішення, зобов'язати повернути незаконно утримані кошти, поновити та виплачувати пенсію за вислугою років. В обґрунтування позову зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та йому призначено пенсію за вислугою років відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Починаючи із 24.01.2017 відповідачем з позивача було розпочато стягнення надмірно виплачених сум пенсії на підставі рішення № від 24.01.2017. Вважає, що рішення про стягнення з нього пенсії а також призупинення виплати раніше призначеної пенсії за вислугою років прийнято відповідачем протиправно, оскільки він був прийнятий на військову службу за контрактом під час мобілізації у зв'язку з виникненням кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, у зв'язку з чим на нього розповсюджується дія ч.3 ст.2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2017 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.01.2017 №;

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повернути повний розмір незаконно утриманих з ОСОБА_3 коштів на підставі рішення від 24.01.2017 №.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області поновити та виплачувати належну ОСОБА_3 пенсію за вислугою років починаючи із дати припинення її виплати - з 07.02.2017 в попередньому розмірі із наступними перерахунками, визначеними законодавством.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугою років, що обчислюється йому згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 була оголошена часткова мобілізація, у зв'язку із загостренням суспільно-політичної ситуації в країні. 14 січня 2015 року № 15/2015 було видано новий Указ Президента України "Про часткову мобілізацію" (Указ затверджено Законом № 113-VIII від 15.01.2015, ВВР, 2015, № 6, ст.42).

Так, з урахуванням вказаного Указу ОСОБА_3 в період з 19.03.2014 по 09.03.2015 та з 01.04.2015 по 24.02.2016 проходив військову службу під час мобілізації у Збройних силах України та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності. Вказане стверджується матеріалами справи.

25.05.2016 та 25.08.2016 позивачем було укладено контракт проходження військової служби у Збройних Силах України терміном на 6 місяців.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.01.2017 № виведено переплату пенсії ОСОБА_3 за період з 25.02.2016 по 06.01.2017 в розмірі 27025,60 грн. Вказано, що зазначена заборгованість виникла внаслідок неповідомлення про працевлаштування та підлягає поверненню з пенсії ОСОБА_3 в розмірі 12,00% пенсії щомісячно до повного погашення переплати. Окрім цього, на період військової служби відповідачем призупинено виплату пенсії позивача.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із пунктом 2 статті 2 вищевказаного Закону пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до органів внутрішніх справ, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Частиною 3 ст.2 Закону також передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється.

Так, вирішуючи публічно-правовий спір суд виходить із того, чи військова служба позивача за контрактом підпадає під ознаки часткової чи загальної мобілізації, служби в особливий період або у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці.

Визначення поняття особливого періоду наведене у Законах України від 06.12.1991 № 1932-XII "Про оборону України" та № 3543-XII від 21.10.1993 "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон № 1932-XII та Закон № 3543-XII).

За визначенням статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 1 Закону № 1932-XII визначає особливий період, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Указами Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 та від 14 січня 2015 року №15/2015 було оголошено про часткову мобілізацію для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, на підставі яких позивача призвано до лав Збройних сил України.

Статтями 39,40 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" передбачено, що призов військовозобов'язаних та резервістів на військову службу підчас мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призивом підчас мобілізації, на особливий період, або прийнятті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими законами України.

Аналіз наведеної норми Закону дає підстави стверджувати, що громадяни України які захищають національну безпеку та цілісність нашої держави можуть бути призвані на строкову службу, мобілізовані або прийняті на службу за контрактом, але в будь-якому випадку вони мають гарантії захищені законодавством України.

Статтями 2 та 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач був прийнятий на військову службу за контрактом під час мобілізації у зв'язку з виникненням кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, а тому на нього розповсюджується дія ч.3 ст.2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо неприпинення виплати пенсії.

Разом з тим, відповідно ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Отже, з аналізу вказаних положень Закону, суд встановив, що надміру виплачені суми пенсій стягуються з пенсіонера лише у разі його зловживання правом на пенсію, що встановлюється відповідним судовим рішенням, або у разі подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, зокрема пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сума коштів, зазначена в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.01.2017 № не має ознак переплати пенсії, яка виникла внаслідок зловживань пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що така переплата пенсії виникла внаслідок невірного застосування відповідачем положень Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та порушень прав позивача на належний рівень соціального захисту у вигляді отримання щомісячної пенсії за вислугою років.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "10" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська