Справа № 521/13406/17
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. № 2а/521/362/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Малиш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У серпні 2017р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Головного Управління Національної поліції в Одеській області, посилаючись на те, що 16 серпня 2017 року о 13 год. 20 хв. він знаходячись на роботі, виконуючи свої посадові обов'язки рухався на вантажному автомобілі Мерседес д/н НОМЕР_1 компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора» (далі ТОВ «Сандора») в м. Білгород - Дністровський, Одеської області, по вул. Незалежності на вул. Кірова 7 до клієнта ТОВ «СОРТ».

У зоні дії знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено» він був зупинений поліцейським ОСОБА_3, який попросив пред'явити документи, для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначав, що у його відношенні була складена постанова АР №184665 у справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2017 року за ч.1 ст. 122 КУпАП, якою на нього був накладений штраф у розмірі 255,00грн. Вказував, що співробітник відповідача не надав йому копію постанови, а видав лише квитанцію про сплату штрафу та заборонив надати пояснення свідків.

Вважаючи, що постанова АР №184665 у справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2017 року прийнята з порушенням чинного законодавства, позивач просив суд визнати недійсною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2017 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю у його діях складу правопорушення; притягнути поліцейського ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, якою просив розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.20,22,25).

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 19 січня 2011року був прийнятий на посаду водія вантажного автомобіля з в.о. касира у ТОВ «Сандора», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.37-44).

Відповідно до умов договору поставки №5756-ОД/20 від 29 березня 2012року, укладеного між ТОВ «Сандора» та ТОВ «Сорт» та додаткової угоди до нього, ТОВ «Сандора» передає ТОВ «Сорт» у власність, а останній приймає і оплачує продукцію (соки, безалкогольні та алкогольні напої та ін.) (а.с.29-30,31-32).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням ТОВ «Сорт» є: 67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Пушкіна, буд.31 (а.с.33).

Встановлено, що 16 серпня 2017 року щодо позивача була складена постанова АР №184665 у справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2017 року, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, якою на позивача був накладений штраф у розмірі 255,00грн, що підтверджується копією квитанції (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126,1271 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139(коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Як було встановлено, копія оскаржуваної постанови відповідачем ні позивачу, ні до суду не була надана.

Встановлено, що в квитанції до постанови АР №184665 у справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2017 року не вказано на підставі якого пункту ПДР позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ПДР Знак 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знаку: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Отже, суть учиненого правопорушення «зупинка в зоні дії державного знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», не є порушенням вимог Правил дорожнього руху.

Таким чином, суд вважає, що позивач, який працював, а саме, здійснював відвантаження товару в даному випадку не порушив ПДР.

Крім того, суд вважає, що відповідач не надав суду належні та допустимі докази правомірності винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2017 року є обґрунтованою та такою, що винесена правомірно.

Згідно із ч.2ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача своїм правом явки у судові засідання, а також правом надання письмових заперечень скористався на свій розсуд.

Згідно зі ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки судом не було встановлено правомірності дій відповідача по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також відсутні належні та допустимі докази, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та такою, що винесена правомірно, після зясування всіх обставин справи, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2

Щодо вимоги позивача про притягнення поліцейського ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, слід зазначити, що зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судові витрат підлягають розподілу в порядку ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 158 -163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії АР №184665 у справі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2017 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_2 - закрити.

Інші позовні вимоги зашити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда