Справа № 820/5260/17
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 грудня 2017 р. № 820/5260/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

суддів - Бідонька А.В., Бабаєва А.І.,

за участю секретаря судового засідання - Вождаєвої М.О.,

за участю: представника відповідача - Парамонової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить суд визнати бездіяльність Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 44549599, у якому протягом трьох років навіть розмір заборгованості за Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та інші проти України щодо його заяви № 4862 від 03.01.2013 визначений без врахування вартості 10 видів продуктів; зобов'язати Міністерство юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 44549599 вжити заходів відповідно до ст.9 Конституції України, Закону № 1404-VІІІ, Закону № 1403- VІІІ, Закону № 3477-ІV та інших нормативно-правових актів щодо визначення розміру заборгованості компенсації продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України, за постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі № 2002 /2-а-464/11 з урахуванням вартості відсутніх 10 видів продуктів та виконати у повному обсязі Рішення Європейського суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та інші проти України щодо його заяви № 4862 від 03.01.2013. Відповідно до ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язати Міністерство юстиції України надати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі № 2002/2-а-464/11 було зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районного державної адміністрації Харківської області, Міністерство соціальної політики, здійснити необхідні дії відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року № 258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», направлені на забезпечення позивача продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання та компенсацію 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, які встановлені Міністерством охорони здоров'я України, починаючи з 01 грудня 2010 року, за виключенням раніше виплачених із цього питання коштів. Вказана постанова до цього часу не виконана. Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України задоволено заяву ОСОБА_2 № 4862 від 03.01.2013 та визнано порушення державою відповідачем пункту 1 статті 6 Конвенції і ст.1 Першого протоколу, а також порушення ст.13 Конвенції щодо невиконання рішення національного суду (постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011). Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 29.08.2014 було відкрито провадження ВП № 44549599. Строк виконання рішення Європейського суду з Прав Людини від 31.07.2014 закінчився 31.10.2014, проте, незважаючи на це постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі № 2002/2-а-464/11 так і залишилася не виконаною. 05.03.2015 Харківським апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову у справі № 820/18952/14, якою зобов'язано Державну виконавчу службу України забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 в частині виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 у справі № 820/2652/17 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності та повідомлення неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково, скасовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.06.2017 за виконавчим листом № 18952/14 від 29.05.2017, виданим Харківським окружним адміністративним судом. Зобов'язано Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби повторно розглянути заяву позивача від 01.06.2017 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 у адміністративній справі № 820/18952/14 з урахуванням висновків суду в даній справі. Згідно довідки Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 31.10.2017 № 2228 станом на 01 жовтня поточного року борг з виплати компенсації на 37 видів продуктів харчування, за виключенням 10 видів продуктів, починаючи з грудня 2010 року складає 59477,07 грн. Отже, починаючи з грудня 2010 року Управлінням соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області при нарахуванні компенсації продуктів харчування за медичними нормами, які встановлені Міністерством охорони здоров'я України за Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року не враховує вартість 10 видів продуктів, що не в повній мірі відображає розмір заборгованості. Незважаючи на це, відповідачем не вжито заходів, що призвело до ухвалення Європейським судом з прав людини Рішення від 26 червня 2017 року, яке проголошене 12 жовтня поточного року, у справі Бурмич та інші проти України (заява № 46852/13 та ін.), яким визнано порушення державою відповідачем п.1 ст.6 Конвенції і ст.1 Першого протоколу, а також порушення ст.13 Конвенції за заявою ОСОБА_2 з приводу невиконання Рішення Європейського суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та ін. проти України щодо його заяви № 4862 від 03.01.2013.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши доводи адміністративного позову, дослідивши письмові докази, судова колегія дійшла наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2014 року Європейським судом з прав людини прийнято рішення у справі "Штефан та інші проти України", зокрема, за заявою ОСОБА_2 за №4862, відповідно до якого суд постановив: (a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю; ці суми є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацією судових витрат, і мають бути сплачені разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись, та конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу; (d ) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої може бути додано три відсоткові пункти (т.1, а.с.40-59).

05 березня 2015 року Харківським апеляційним адміністративним судом було винесено постанову, якою задоволено позов ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, визнано протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2014 у справі "Штефан та інші проти України", зокрема, за заявою ОСОБА_2 за № 4862 від 03.01.2013 в частині невиконання рішення національного суду (справа №820/18952/14).

Зазначена постанова набрала законної сили.

Відповідно до положень ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ході розгляду адміністративної справи № 820/18952/14 судом було встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження №44549599 з виконання на користь стягувача - ОСОБА_2 рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2014 у справі "Штефан та інші проти України", про що винесено відповідну постанову. В межах вказаного виконавчого провадження 26.09.2014 Міністерством юстиції України виплачено ОСОБА_2 справедливу сатисфакцію у розмірі 2000,00 Євро, що дорівнює 33220,81 грн., як відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацію судових витрат.

В рамках розгляду адміністративної справи №820/18952/14 встановлено, що спірні відносини склалися з приводу виконання рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2014 на користь ОСОБА_2 в частині зобов'язання держави-відповідача виконати рішення національного суду - постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 року.

Державним виконавцем не було вжито вичерпних заходів щодо виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 року по справі №2002/2-а-464/11, якою зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області здійснити необхідні дії відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року №258 "Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", направлених на забезпечення позивача продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання та компенсацією 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України, починаючи із 1 грудня 2010 року.

Державним виконавцем було прийнято постанову від 19.12.2014 про закінчення виконавчого провадження ВП № 33729516 з виконання Барвінківського районного суду від 17.06.2011, без урахування вимог ч.5 ст.8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

В обґрунтування заявленого адміністративного позову, ОСОБА_2 посилається на те, що рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2014 року у справі Штефан та інші проти України задоволено заяву позивача № 4862 від 03.01.2013 року і визнано порушення державою відповідачем пункту 1 статті 6 Конвенції і статті 1 Першого протоколу, а також порушення статті 13 Конвенції, проте, не зважаючи на сплив 31.10.2014 строку виконання Рішення Європейського суду з прав людини у справі Штефан та інші проти України станом на час звернення позивача до суду рішення національного суду, а саме постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 року у справі №2002/2-а-464/11, не виконано.

У зв'язку з невиконанням в добровільному порядку судового рішення у справі №820/18952/14, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про отримання виконавчого листа.

За заявою ОСОБА_2 Харківським окружним адміністративним судом 29.05.2017 року видано виконавчий лист про зобов'язання Державної виконавчої служби України забезпечити виконання Рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2014 року у справі "Штефан та інші проти України" в частині виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 року по справі № 2002/2-а-464/11.

У зв'язку з повідомленням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. від 15.06.2017 по поверненню ОСОБА_2 виконавчого листа у справі № 820/18952/14 від 29.05.2017, виданий Харківським окружним адміністративним судом, ОСОБА_2 звертався до Харківського окружного адміністративного суду за захистом свого порушеного права. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності та повідомлення неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Скасовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. від 15.06.2017 за виконавчим листом № 820/18952/14 від 29.05.2017, виданим Харківським окружним адміністративним судом. Зобов'язано Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 01.06.2017 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 у адміністративній справі №820/18952/14 з урахуванням висновків суду в даній справі. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 31 жовтня 2017 року № 2228, станом на 01 жовтня поточного року борг з виплати компенсації на 37 видів продуктів харчування, за виключенням 10 видів продуктів, починаючи з грудня 2010 року складає 59477,07 грн. (а.с.10-11).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 26 червня 2017 року, яке проголошене 12 жовтня 2017 року у справі Бурмич та інші проти України (заява № 46852/13 та інш.) визнано порушення державою відповідачем пункту 1 статті 6 Конвенції і статті 1 Першого протоколу, а також порушення ст.13 Конвенції за заявою ОСОБА_2 № 45085/13 з приводу невиконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та інші проти України щодо заяви позивача № 4862 від 03.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР (надалі - Конвенція), високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Європейського суду з прав людині в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №17 від 21.01.2015 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" ліквідовується Державна виконавча служба, одночасно на Міністерство юстиції покладаються завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 2 червня 2016 року, встановлено, що разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було застосовано штрафних санкцій до боржника у виконавчому провадженні № 44549599.

Відповідно до положень ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідач не скористався своїм правом, відповідно до наведеної норми Кодексу адміністративного судочинства України, та не звертався до суду із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

За таких обставин, Міністерством юстиції України не вжиті вичерпні заходи щодо виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року в частині виконання рішення національного суду - постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011.

Не вбачається і вжиття таких заходів із наданих суду відповідачем матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач у спірних відносинах щодо виконання рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року в частині виконання рішення національного суду - постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", то позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 185, 186, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 44549599, у якому протягом трьох років розмір заборгованості за Рішенням Європейського суду з прав людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України щодо заяви ОСОБА_2 № 4862 від 03.01.2013 визначений без врахування вартості 10 видів продуктів.

Зобов'язати Міністерство юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 44549599 вжити заходів відповідно до ст.9 Конституції України, Закону № 1404-VІІІ, Закону № 1403- VІІІ, Закону № 3477-ІV та інших нормативно-правових актів щодо визначення розміру заборгованості компенсації продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України, за постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі № 2002/2-а-464/11 з урахуванням вартості відсутніх 10 видів продуктів, та виконати у повному обсязі Рішення Європейського суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та інші проти України щодо заяви ОСОБА_2 № 4862 від 03.01.2013.

Зобов'язати Міністерство юстиції України надати звіт про виконання судового рішення строком тридцять днів з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 07 грудня 2017 року.

Головуючий: В.В. Єгупенко

Судді: А.В. Бідонько

А.І. Бабаєв