Справа № 357/13932/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом 16.11.2017 року мотивуючи тим, що вона має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4) та являється інвалідом 2 групи захворювання повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, звернувшись до УСЗН БМР, із заявою про видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, відповідачем було відмовлено у прийнятті документів для встановлення статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та листом від 02.11.2017 року за № Р-5545, у видачі відповідного посвідчення оскільки Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року виключено абзац пятий частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, у звязку з чим немає законних підстав для надання статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 із числа осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4. Позивач вважає відмову відповідача у прийнятті вищевказаних документів на оформлення посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 такою, що не ґрунтується на нормах законодавства, тому просила суд визнати протиправною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, зобовязати УСЗН прийняти документи; зобовязати ВКБМР внести вказане подання до Департамент СЗН КОДА; зобовязати Департамент СЗН КОДА розглянути подання про встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та прийняти рішення щодо видачі відповідного посвідчення.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області представника до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову та клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідачі виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області та Департамент соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, представників до суду не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5), 27.12.2001 року отримала посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії В-П № 206798, видане ОСОБА_2 обласною державною адміністрацією (а.с. 9).

07.07.2016 року Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України (а.с. 7) позивачу було видано експертний висновок № 37 на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, яким встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

04.10.2016 року позивач отримала довідку АВ № 0513653 до акта огляду МСЕК (а.с. 8), відповідно до якої, ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з 30.09.2016 року - довічно, причиною якої є захворювання повязане з впливом аварії на ЧАЕС.

В жовтні 2017 року позивач звернулась із заявою до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області та подала документи щодо встановлення статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

02.11.2017 року Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області надало відповідь ( а.с. 10), в якій зазначено, що немає законних підстав для видачі ОСОБА_1 відповідного посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, через відсутність зони посиленого радіоекологічного контролю та втратою з 01.01.2015 року статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Також, позивач отримала лист № 05-59-2159 від 01.09.2017 року від Департаменту соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, в якому зазначено, що вона не має законних підстав для отримання посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, через відсутність зони посиленого радіоекологічного контролю та втратою з 01.01.2015 року статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи та визнаються сторонами.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.ст. 9,11,14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Стаття 15 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"передбачає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ч.3, 4 зазначеної статті підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою КМУ № 51 від 20 січня 1997 року.

Відповідно до п.п.1,2, 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання, зокрема, інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що в звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року жодна з наведених вище правових норм чинність не втратила та діє в редакції, вказаній вище в постанові суду.

Таким чином, посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії видане позивачу ОСОБА_3 ОСОБА_2 обласною адміністрацією, дане посвідчення уповноваженим органом не вилучалось, не визнавалось недійсним, і на даний час залишається чинним.

З вказаного вище листа УСЗН Білоцерківської міської ради вбачається, що посадові особи управління соціального захисту населення не посилаються на будь-який нормативний акт, який надає УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області повноваження щодо відмови у прийнятті відповідних документів для встановлення статусу потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Так, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року виключено абзац 5 ч.2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Закон набрав чинності з 01 січня 2015 року.

Однак, зазначена норма жодним чином не впливає на спірні правовідносини.

Як передбачено п.10 Порядку, видача посвідчень інвалідам-потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, здійснюється на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як зазначалося вище, дана довідка позивачем була надана, причинний звязок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи щодо позивача встановлено експертною комісією.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», суд дійшов до висновку про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015 року.

Таким чином, виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 року відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015 року.

Враховуючи викладене, а саме те, що є документи, необхідні для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, а також чинність норм законодавства, що дозволяють здійснити захист прав позивача, суд вважає необґрунтованою відмову УСЗН Білоцерківської міської ради у прийнятті документів позивача для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Відповідно до Положення про управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, затверджених Рішенням 12 сесії міської ради V скликання від 29.02.2007 року за № 254, зареєстрованих 29.03.2007 року за № 4001886, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради є структурним підрозділом Білоцерківської міської ради, підзвітний і підконтрольний міському голові, міській раді та виконавчому комітету. Управління відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, організовує та координує роботу, повязану з визначенням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та забезпеченням здійснення заходів щодо їх соціального захисту.

Як було вказано вище, посвідчення потерпілого видаються на підставі відповідного подання органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, тому обґрунтованими є вимоги позивача щодо зобовязання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради внести подання до Департаменту СЗН ОСОБА_2 обласної державної адміністрації з метою вирішення питання щодо встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Як вбачається з письмових заперечень та листів відповідачів, про які зазначено вище, відповідачі посилаються на те, що з 01.01.2015 року в звязку зі змінами в законодавстві, позивач не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки такої зони не існує, а як наслідок, посвідчення 4 категорії втратило чинність.

Однак, суд вважає такі твердження необґрунтованими з наведених вище в постанові підстав.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать про наявність у позивача всіх юридичних підстав для встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі посвідчення потерпілого 1 категорії, оскільки в статтях 14 та 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії можуть бути віднесені інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Як вбачається з матеріалів справи позивач проходила огляд в МСЕК в 2016 році, тобто, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VІІІ, однак для вирішення питання про встановлення їй статусу потерпілого 1 категорії не має правового значення факт проходження позивачем огляду у МСЕК після 01.01.2015, оскільки на момент проходження огляду МСЕК позивач мала статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, який зберігається у неї довічно, якщо не буде змінений на іншу категорію.

Такі правові висновки зроблені апеляційним адміністративним судом 25.01.2017 року в постанові у справі № 823/1809/16, підтримані Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 24.02.2017 року по даній справі.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши все вищенаведене суд вважає, що відповідачі відмовляючи позивачу у вирішенні питання щодо надання їй відповідного статусу, діяли всупереч приписам норм Законів України та підзаконних нормативно-правових актів.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачі не надали до суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень, позивач надала до суду відповідні докази в підтвердження обставин справи, тому враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8,19,22 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постановою КМУ від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 2, 6, 17, 71, 158-163,167,185,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобовязати управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи ОСОБА_1 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобовязати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобовязати Департамент соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4