Справа № 638/15444/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р. Справа № 638/15444/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Катриченка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянина Республіки В'єтнам ОСОБА_4 (ОСОБА_4),ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина В'єтнаму НОМЕР_1 вид.06.05.2013 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2017р. по справі № 638/15444/17

за позовом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України

до Громадянина Республіки В'єтнам ОСОБА_4 (ОСОБА_4),ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина В'єтнаму НОМЕР_1 вид.06.05.2013

про затримання та примусове видворення з України,

ВСТАНОВИЛА:

Представник Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом, в якому просив суд:

- примусово видворити з України громадянина Республіки Вєтнам ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Вєтнаму НОМЕР_1 вид. 06.05.2013.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача посилався на те, що відповідач був затриманий 12 жовтня 2017 року о 17 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 10 м від лінії державного кордону України на напрямку н.п. Журавлівка (РФ) - н.п. Стрілече (Україна) в районі інформаційного прикордонного знаку №1198 за незаконне перетинання державного кордону України з Російської Федерації в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України у пішому порядку у складі групи осіб. Своїми діями порушив ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 року адміністративний позов Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Вєтнаму НОМЕР_1 вид. 06.05.2013, про затримання та примусове видворення з України - задоволено.

Дозволено уповноваженим особам Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України затримати громадянина Вєтнаму ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Вєтнаму НОМЕР_1 вид. 06.05.2013, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 (шість) місяців.

Примусово видворити з України громадянина Вєтнам ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Вєтнаму НОМЕР_1 вид. 06.05.2013.

Постановоу допущено до негайного виконання.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача, не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що громадянин Республіки Вєтнам ОСОБА_4 (ОСОБА_4), був затриманий 12 жовтня 2017 року о 17 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 10 м від лінії державного кордону України на напрямку н.п. Журавлівка (РФ) - н.п. Стрілече (Україна) в районі інформаційного прикордонного знаку №1198 за незаконне перетинання державного кордону України з Російської Федерації в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України у пішому порядку у складі групи осіб.

В подальшому, відповідно з п. 14 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», відповідача було затримано на термін необхідний для передачі його прикордонним органам суміжної держави.

Про затримання відповідача повідомлено посольство Вєтнаму, Міністерство закордонних справ, Головне Управління МВС України в Харківській області, Харківську міжрайонну прокуратуру.

В ході з'ясування обставин правопорушення встановлено, відповідач потрапив до України разом із своїми співвітчизниками незаконно, поза пунктами пропуску, з метою пошуку кращих умов життя в країнах Західної Європи, працевлаштування і подальшого проживання, та скористався допомогою сторонніх осіб з метою реалізації своїх намірів. Під час затримання групи іноземців у складі чотирьох громадян Вєтнаму з'ясовано, що з метою недопущення надання інформації про організаторів переправлення, останні сховали мобільні телефони на вздовж державного кордону.

Отже, громадянин Республіки Вєтнам ОСОБА_4 (ОСОБА_4), на території України перебуває незаконно, необхідних документів, постійного місця проживання та законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на території України не має.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач своїми діями порушив установлений порядок перетину державного кордону, визначений статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», а також вимоги п. 1 ст. 16 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст. 9 Закону України «Про прикордонний контроль», у зв'язку з чим наявні законні підстави для примусового видворення Громадянина Республіки В'єтнам ОСОБА_4 за межі території України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі по тексту - Закон № 3773-VI) іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов'язані подати свої біометричні дані для їх фіксації.

Реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону (ч.1 ст.16 Закону № 3773-VI).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про державний кордон України" перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Частиною 1 статті 183-7 КАС України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

За приписами частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто, обов'язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Обов'язковість прийняття уповноваженим органом державної влади України рішення про примусове повернення має на меті, зокрема, надання особі, щодо якої таке рішення прийнято, строку та можливості добровільно залишити територію України.

Факт ухилення від виїзду після прийняття цього рішення може бути встановлено та підтверджено лише після закінчення строку, наданого іноземцю чи особі без громадянства.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну відносно Громадянина Республіки В'єтнам ОСОБА_4 не приймалось.

Крім того, позивачем не було перевірено наявності у спірних відносинах обставин, які б у відповідності до ч.1 ст.26 Закону № 3773-VІ свідчили про необхідність повернення відповідача до країни походження: вчинення відповідачем дій, які б порушували законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суперечили інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, необхідність видворення відповідача для охорони здоров'я, захисту прав та законних інтересів громадян України.

Отже, позивачем не дотримано встановленого законодавством порядку видворення іноземців і осіб без громадянства з території України.

За таких обставин, неможливо стверджувати про ухилення Громадянина Республіки В'єтнам ОСОБА_4 від виїзду з України, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для примусового видворення зазначеної особи за межі України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання та примусове видворення Громадянина Республіки В'єтнам ОСОБА_4 за межі України.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблені передчасні висновки, щодо задоволення позовних вимог Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 року по справі № 638/15444/17 прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 1, 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Громадянина Республіки В'єтнам ОСОБА_4 (ОСОБА_4),ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина В'єтнаму НОМЕР_1 вид.06.05.2013 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2017р. по справі № 638/15444/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Республіки В'єтнам ОСОБА_4 (ОСОБА_4),ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина В'єтнаму НОМЕР_1 вид.06.05.2013 про затримання та примусове видворення з України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст постанови виготовлений 11.12.2017 р.