Справа № 596/1421/17
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/1421/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Федорів О.П.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Гусятинського ВП Підволочиського відділу ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Гусятинського ВП Підволочиського відділу ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови серії БР № 288285 від 22.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вказавши, що вказаною постановою його визнано винним у вчиненні правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що У вищезазначеній постанові вказано, що 22 лютого 2017 року о 11:55 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, водій відмовився предявляти посвідчення водія чим порушив, п. 21 (в) ПДР України. З зазначеною постановою він не згідний та вважає, що вона прийнята з порушенням вимог законодавства та такою що підлягає до скасування з наступних причин. Він дійсно, 22.02.2017 року, неподалік від села Стінка Гусятинського району, був безпідставно зупинений працівниками Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області, які маючи особисту неприязність намагалися незаконно та безпідставно притягнути його хоча би до якоїсь відповідальності, (в той час разом зі мною була його дружина ОСОБА_3). Відповідно до вимог ПДР, ним були предявлені всі відповідні документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом, категорія якого відповідає транспортному засобу ВАЗ 2101, техпаспорт на автомобіль НОМЕР_1. В автомобілі знаходилися аптечка та вогнегасник. Знаючи вищезазначених працівників поліції, всі обставини справи, були зафіксовані його дружиною на відеозапис на телефон марки «Леново».

Однак, незважаючи на безпідставність зупинки транспортного засобу, яким він керував, та відсутність з його сторони будь яких порушень, працівники поліції не надавали йому можливості рухатися далі (тобто незаконно затримали його та його дружину, яка знаходилася в автомобілі).

Про накладення на нього адміністративного стягнення він не знав, про притягнення мене до відповідальності його ніхто не попереджав, копії постанови не надсилав і не надавав для ознайомлення. Отже, з у звязку з тим, що він виконав всі вимоги ПДР України, щодо предявлення документів, то в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить справу задовольнити та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і не повідомив суд про причини своєї неявки.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи без діяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 22.02.2017 року дільничим офіцером поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 288285 відносно позивача ОСОБА_2 про те, що він 22.02.2017 року о 11.55 год. в с. Стінка Гусятинського району Тернопільської області керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2, після зупинки транспортного засобу відмовився предявити посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 А ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене частиною 1 ст. 126 КпАП України, відповідно до якої постановлено застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягненя у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень (а.с.4).

Відповідно до ст. 222 ч.1 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 126 КУпАП.

У разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст. 126 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення передбачено главою 19 КпАП України.

Відповідно до п.2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.4. а ПДР України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до розяснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 та 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах, про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Для спростування позову і підтвердження вини позивача жодних належних і допустимих доказів визначених законом, в тому числі відео відповідачем суду не надано, не долучено письмових пояснень свідка ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач підтвердив, що ним дійсно було предявлено для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Зазначені обставини доводяться відеозаписом, наданим стороною позивача.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст.99,100 КАС України слід поновити ОСОБА_2 строки звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина особи у вчиненні правопорушень належним чином не доведена, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №288285 від 22.02.2017 року, слід скасувати.

Вимога позову про закриття провадження в справі є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 100, 158-163, 171-2, 186 КАС України, ст.ст. 122,126, 245, 247, 251, 254, 258, 287- 289, 293, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строки звернення до адміністративного суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №288285 від 22.02.2017 року, винесену відносно ОСОБА_2 - скасувати.

В задоволенні решти вимог, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк