Справа № 826/3813/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Київ № 826/3813/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження справу ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного управління Національної поліції в місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1./позивач) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - ГУ МВС України в м.Києві/відповідач1) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував незаконністю спірного наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києві від 22.03.2017 року відкрито провадження у вищезазначеній справі та призначено до розгляду.

У судовому засіданні 01.08.2017 року, розглянувши заявлене представником позивача клопотання, судом ухвалено про залучення Головного управління Національної поліції в місті Києві (далі - ГУНП в м. Києві/відповідач2) в якості співвідповідача та зміну позовних вимог, а саме:

- стягнути з відповідача1 на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.09.2015 року по 06.11.2015 року у розмірі 9753,90 грн;

- стягнути з відповідача2 на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 07.11.2015 року, здійснивши розрахунок суми відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

10 жовтня 2017 року у судове засідання з'явилися сторони.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечив, в матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні від 10.10.2017 року судом, згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 01 серпня 1994 року.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 28 серпня 2015 року №735о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пп. «є» п.64 (за порушення дисципліни).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року у адміністративній справі №826/22098/15 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 03 серпня 2015 року № 539 в частині накладення на заступника начальника відділу дільничних інспекторів міліції Деснянського районного управління підполковника міліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за вчинення дисциплінарного проступку.

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 28 серпня 2015 року № 735о/с в частині звільнення з Органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пп. "є" (за порушення дисципліни) п.64 майора міліції ОСОБА_1 (М-025906), заступника начальника відділу дільничних інспекторів міліції Деснянського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, 02 вересня 2015 року.

- поновлено підполковника міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу дільничних інспекторів міліції Деснянського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві з 03 вересня 2015 року.

- відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді - заступника начальника відділу дільничних інспекторів міліції Деснянського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві виконати негайно.

Проте, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві оскаржується зазначена постанова в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року зупинено провадження за апеляційною скаргою до прийняття рішення Деснянським районним судом міста Києва у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_1

Так, наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 28.11.2016 року №39о/с було поновлено підполковника міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу дільничних інспекторів міліції Деснянського районного управління з 03 вересня 2015 року.

20.02.2017 року наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 20.02.2017 року №8о/с згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ 06 листопада 2015 року підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

Позивач вважає даний наказ протиправним, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 (далі - Положення).

Відповідно до п.8 Положення дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема: у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

Згідно з п.64 "г" Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

02.07.2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII, який о публікований 06.08.2015 року в газеті «Голос України» (випуск 141-142).

Відповідно до пункту 1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону передбачено, що він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім, пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

У пункті 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII визначено, що з дня його опублікування всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Разом з тим, приписами пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Так, згідно п. 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

З аналізу наведених вище правових положень вбачається, що попередження працівників міліції про майбутнє звільнення через скорочення штатів відбувається в силу Закону №580-VIII, ті хто виявили бажання проходити службу в поліції, подають до новоствореного органу відповідні письмові рапорти. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Так, умовою для прийняття працівників міліції на службу до поліції є подання відповідної заяви (рапорту), а також послідуюча пропозиція роботодавцем посади та згода на призначення на відповідну (запропоновану) посаду такого працівника.

Судом встановлено, що станом на 06.11.2015 заяву (рапорт) про прийняття на службу до Національної поліції позивач не подавав.

Отже, позивач не скористався наданим Законом України «Про Національну поліцію» правом на подачу заяви про прийняття на службу до поліції та не підтвердив свою згоду проходити подальшу службу в поліції.

Відповідно до вимог пункту 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» позивача в установленому порядку попереджено про звільнення через скорочення штатів в силу закону з моменту опублікування названого Закону за три місяці.

Згідно положень ст. 104 ЦК України, ліквідація - це така форма припинення діяльності юридичної особи, за якої перестають існувати всі її права та обов'язки без переходу прав та обов'язків у порядку правонаступництва до інших юридичних осіб, тобто є припиненням всіх прав і обов'язків юридичної особи без визначення правонаступника.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» територіальний орган Міністерства внутрішніх справ України - Деснянське районне управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України ліквідовано як юридичну особу публічного права.

Так наказом МВС від 06.11.2015 року №1388 у Головному управлінні МВС України в м.Києві скорочено всі штати і скорочено всі посади.

Оскільки в даному випадку, у зв'язку з ліквідацією органу в силу закону, за відсутності поданої заяви про бажання служити в поліції, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулось в межах чинного законодавства, а тому оскаржуваний наказ є таким, що не підлягає скасуванню.

Враховуючи відсутність підстав для скасування наказу про звільнення, відсутність підстав для прийняття позивача на службу до Національної поліції, так як у встановлений законодавством термін він не виявив бажання проходити службу в Національній поліції, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині .

Як наслідок, не належать до задоволення і позовні вимоги про стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, як такі, що є похідними від позовних вимог щодо скасування наказу № 8о/с від 20.02.2017 року про звільнення та поновлення на роботі.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивач, відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» має право вступити на службу до Національної поліції України шляхом проходження конкурсу на зайняття на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 8-11, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового заробітку за час вимушеного прогулу відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда