Справа № 826/8168/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8168/17 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - Відповідач), в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ідентифікаційний код юридичної особи: 39369133) щодо незабезпечення належного розгляду заяви позивача про перегляд тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами для публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» (ідентифікаційний код юридичної особи 20578072) убік економічно обґрунтованого; зобов'язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ідентифікаційний код юридичної особи: 39369133) встановити для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (ідентифікаційний код юридичної особи: 20578072) економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, зокрема, включивши до складу такого тарифу: витрати на придбання природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат на період 2016 року в обсязі, розрахованому відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за № 570/7891, Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за N 571/7892; витрати на оплату природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат за період 2014-2016 років, в частині, що не була компенсована внаслідок невідповідності тарифу на розподіл природного газу економічно обґрунтованому рівню, а саме 319,6 млн. грн. без ПДВ; компенсацію недоотриманої тарифної виручки у зв'язку зі зменшенням обсягів розподілу газу за 2016 рік в сумі 124,6 млн. грн. без ПДВ.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Київоблгаз» на підставі ліцензії серії АГ №507469, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики 30.06.2011 року (01.09.2015 переоформлена на безстрокову) здійснює розподіл природного нафтового газу (метану) вугільних родовищ.

Позивач зазначає, що ПАТ «Київоблгаз» отримує плату за розподіл природного газу за тарифами, встановленими НКРЕКП на підставі пункту 13 частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540 (далі - Закон про НКРЕКП), ст. 8, 9 Закону України «Про публічні монополії», пункту 8 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 р. № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)».

Станом на день подання позовної заяви для ПАТ «Київоблгаз» діє тариф, затверджений постановою НКРЕКП від 15.12.2016 року N2290, який не передбачає необхідних для товариства компенсацій витрат, що виникли внаслідок неврахування НКРЕКП в тарифах 2014-2015 років необхідних обсягів природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат (далі - ВТВ) та різниці в цінах на ВТВ і недоотримання тарифної виручки у зв'язку із зменшенням обсягів розподілу газу за 2016 рік і залишаються некомпенсованими, в розмірі 444,2 млн.грн. без ПДВ.

ПАТ «Київоблгаз» 19 травня 2017 року звернулось до НКРЕКП із заявою про встановлення економічно обґрунтованого тарифу, де просило встановити компенсації непередбачених в тарифах 2014-2015 років обсягів природного газу для потреб ВТВ та різниці в цінах на ВТВ в розмірі 289 млн. грн. без ПДВ та в тарифах 2016 року в розмірі 30,6 млн. грн. без ПДВ, та недоотримання тарифної виручки у зв'язку із зменшенням обсягів розподілу газу за 2016 рік - 124,6 млн. грн. без ПДВ, але відповіді у встановлений законодавством 30-денний строк не отримало. Позивач зазначає, що чинний на сьогодні тариф не забезпечує Позивачу відшкодування його обґрунтованих витрат та отримання прибутку.

На думку позивача, НКРЕКП протягом 2014-2016 років допускала бездіяльність у здійсненні своїх повноважень з перегляду тарифів на розподіл природного газу та приведення їх до рівня економічно обґрунтованих, що призвело до штучного нарощування дефіциту обігових коштів позивача. Внаслідок чого позивача позбавлено можливості компенсувати необхідні для ведення власної господарської діяльності виробничі витрати, зокрема, здійснювати оплату природного газу на потреби виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат власнику - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз»), що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з того, що відповідач в порушення норм чинного законодавства та власних нормативних актів допустив бездіяльність, не розглянувши належним чином заяву позивача про перегляд тарифу, не повідомив про наслідки її розгляду, а також не усунув існуючої протягом тривалого часу невідповідності тарифів фактичним витратам позивача, внаслідок чого для позивача залишається чинним економічно необґрунтований та дискримінаційний тариф, який не покриває витрат позивача на придбання природного газу для потреб ВТВ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 9 Закону України «Про природні монополії», Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13 січня 2010 року № 12, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15 січня 2010 р. за № 29/17324, які діяли до 26.03.2017, встановлено, що тарифи повинні бути економічно обґрунтованими і встановлюватись таким чином, щоб забезпечити ліцензіату відшкодування його обґрунтованих витрат.

Встановлення тарифів на розподіл природного газу належить до повноважень НКРЕКП відповідно до пункту 7 частини 3 статті 4 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» від 8 липня 2010 року № 2467-УІ, який діяв до 01.10.2015 року, частини 3 та частини 6 статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» від 9 квітня 2015 року № 329- VIII, який діє з 01.10.2015 року.

Відповідно до статті 17 Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", у разі застосування будь-якого способу державного регулювання цін порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення тарифів повинні забезпечити покриття економічно обґрунтованих витрат, залучення необхідних інвестицій, дотримання екологічних вимог, вимог якості та безпеки, обґрунтованої прибутковості.

Частиною 6 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що ціни на ринку природного газу, що регулюються державою (зокрема тарифи на послуги з розподілу), повинні бути: 1) недискримінаційними; 2) прозорими; 3) встановленими з урахуванням вимог цілісності газотранспортної системи виходячи із економічно обгрунтованих та прозорих витрат відповідного суб'єкта ринку природного газу та з урахуванням належного рівня рентабельності, а також, де це можливо, встановленими з урахуванням зіставлення з показниками аналогічних категорій регульованих цін, встановлених Регулятором для інших суб'єктів ринку природного газу, або таких, що діють на ринках природного газу інших держав.

Порядок та процедура встановлення тарифів регламентуються Порядком формування тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженого постановою НКРЕ від 28.07.2011 року № 1384 (далі - Порядок 1384), Методикою розрахунку тарифів на транспортування та постачання природного газу для підприємств 3 газопостачання та газифікації, затвердженої постановою НКРЕ від 04.09.2002 року № 983 (далі - Методика 983), Процедурою встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженою постановою НКРЕ від 03.04.2013 року № 369, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26.04.2013 року за № 685/23217 (далі - Процедура 369). Зокрема, вимога щодо встановлення НКРЕК11 (в минулому - НКРЕ) економічно обґрунтованого тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, який би забезпечував ліцензіату відшкодування його обґрунтованих витрат виробництва, сплату всіх податків, обов'язкових платежів та бюджетних відрахувань відповідно до чинного законодавства України, а також отримання обґрунтованого рівня прибутку міститься - в пункті 2.1 Порядку 1384; в пунктах 1.5, 1.7, 4.1, розділу 5 Методики 983; в Процедурі 369.

Відповідно до пункту 4.1 розділу 4 «Розрахунок тарифів» Методики 983 основними аналітичними показниками при визначенні тарифів на послуги з транспортування природного газу є: 1) витрати підприємства та 2) обсяги протранспортованого природного газу.

Витрати підприємства на транспортування природного газу визначаються згідно з Національним Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» та Методичним положення по плануванню, обліку і калькулюванню собівартості продукції (робіт, послуг) за економічними елементами витрат на підприємствах з газопостачання та газифікації та їх структурних підрозділах. Відповідно до пункту 2.5 Процедури 369 суб'єкт господарювання при зверненні до НКРЕ за встановленням тарифу обґрунтовує кожну складову витрат з відповідного виду діяльності, пов'язаних з операційною діяльністю, фінансових витрат та прибутку. До таких витрат, також відносяться витрати на закупівлю природного газу, що використовується для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу (далі - ВТВ та НВтр) (пункт 4.5 Методики 983, пункт 2.1.5 Процедури 369).

Виробничо-технологічні витрати/втрати газу, визначаються як газ, що втрачається під час транспортування газу газорозподільними та врутрішньобудинковими мережами, а також під час виконання профілактичних робіт і поточних ремонтів (розділ 1 Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами (далі - Методика 1), розділ 1 Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами (далі - Методика 2), затверджених наказом Мінпаливенерго від 30 травня 2003 р. № 264.

Тобто, ВТВ під час розподілу газу виникають з об'єктивних причин, як наслідок технологічного процесу та зношеності газотранспортної системи, такі витрати є невід'ємною частиною виробничого процесу розподілу природного газу та формують собівартість послуги розподілу газу.

Розмір складової тарифу для покриття ВТВ визначається відповідно до чинного законодавства, тобто на підставі наказу Міненерговугілля від 23.11.2011 року № 737 "Про визначення розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах" (надалі -наказ №737) та зазначених вище Методик 1, 2.

Нормативно-правові акти, що регулюють ринок природного газу, не передбачають та не припускають можливості покриття ВТВ, що виникають в діяльності газорозподільного підприємства, за рахунок, будь-яких інших джерел, окрім тарифу на розподіл газу.

Отже, можливість позивача розраховуватись за природний газ для потреб ВТВ прямо та безпосередньо залежить від наявності та суми передбаченої в тарифі на розподіл природного газу відповідної складової.

Враховуючи вище наведене, НКРЕКП затверджуючи тариф на розподіл для ПАТ «Київоблгаз», повинен був встановити такий тариф, що є економічно обґрунтованим та враховував би всі матеріальні витрати товариства.

Наказом Міенерговугілля від 23.11.2011 року № 737 «Про визначення розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах» передбачено, що Міністерство визначає для газорозподільних підприємств обсяг виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу (ВТВ) на рік.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ «Київоблгаз» було подано до Міністерства розрахунок ВТВ на 2015 рік в обсязі 111 820,857 тис.куб.м. газу. Зазначений розрахунок був проведений з врахуванням необхідної компенсації затверджено Наказом Мінпаливенерго України №664 від 24.09.14 розміру ВТВ на 2014 рік для ПАТ «Київоблгаз» у обсязі 54 528 тис.куб.м., що на 50 524,3 тис. куб. м. менше, ніж передбачено Методиками, тобто обсяг ВТВ на 2014 рік було занижено на 48.1 % (розрахований ПАТ «Київоблгаз» згідно Методик розмір ВТВ на 2014 рік складав 105 052,3 тис.куб.м. газу).

Наказом Мінпаливенерго №122 від 02.03.15 затверджено розмір ВТВ для ПАТ «Київоблгаз» у обсязі 49 812 тис, куб,м., що на 62 008,857 тис. куб. м. менше від розрахованих згідно Методик, тобто, обсяг ВТВ занижено більш як на 55%.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2015 року №826/15132/15 додаток до наказу №122 за позовами 30 (тридцятьох) газорозподільних підприємств, в тому числі ПАТ «Київоблгаз», скасовано. Судом визнано неправомірними дії Міненерговугілля щодо встановлення розмірів ВТВ та Втр меншими, ніж розраховані газорозподільними підприємствами відповідно до Методик. Судом зазначено про перевищення Міністерством повноважень під час заниження розмірів річних обсягів ВТВ та Втр.

Як вбачається з матеріалів справи, не зважаючи на скасування адміністративним судом додатку до Наказу від 02.03.2015 р. №122, відповідачем не було вжито жодних дій для коригування тарифів на розподіл природного газу, затверджених на підставі незаконного наказу.

В той же час НКЕРКП могло в подальшому передбачити компенсацію не врахованих раніше обсягів природного газу на ВТВ при затвердженні тарифів 2016-2017 років,

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови не встановив для позивача відповідних компенсацій.

Так, для позивача діє тариф, затверджений постановою НКРЕКП від 15.12.2016 року №2290, що набрала чинності з 1 січня 2017 року, який не передбачає такого виду необхідних для товариства компенсацій витрат як природний газ для потреб ВТВ, що складаються з: витрат на оплату природного газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат за період 2014-2016 років, в частині, що не була компенсована внаслідок невідповідності тарифу на розподіл природного газу економічно обґрунтованому рівню, а саме 319,6 млн. грн. без ПДВ; компенсацію недоотриманої тарифної виручки у зв'язку зі зменшенням обсягів розподілу газу за 2016 рік в сумі 124,6 млн. грн. без ПДВ, всього зазначених витрат на загальну суму 444,2 млн. грн.

Доказів щодо економічної необґрунтованості заявлених позивачем витрат відповідачем не надано.

Розділом ІІІ «Порядок розгляду заяви» Процедури №369, пунктом 3.1 встановлено, що заява та документи, що до неї додаються, перевіряються структурним підрозділом НКРЕ, до компетенції якого належить формування цінової, тарифної та інвестиційної політики в нафтогазовому комплексі, щодо її відповідності вимогам цієї Процедури. У разі надання неповного пакета документів, визначеного пунктом 2.1 розділу II цієї Процедури, заява не розглядається, про що НКРЕ повідомляє заявника у письмовій формі у 10-денний строк з дня надходження таких документів до НКРЕ та повертає їх заявнику. У разі відповідності заяви та доданих до неї документів, визначених пунктом 2.1 розділу II цієї Процедури, відповідний структурний підрозділ НКРЕ, до компетенції якого належить формування цінової, тарифної та інвестиційної політики в нафтогазовому комплексі, розглядає їх протягом 30 календарних днів з дня надходження до НКРЕ. У разі потреби НКРЕ може звернутися до суб'єкта господарювання, що провадить або має намір провадити господарську діяльність, щодо надання додаткових пояснень та обґрунтувань, які подаються суб'єктом господарювання до НКРЕ у визначений нею строк. Розгляд заяви призупиняється на строк, необхідний для доопрацювання структури тарифу або інвестиційної програми, якщо при розгляді структурними підрозділами НКРЕ виникають питання, що потребують додаткового вивчення і доопрацювання, про що НКРЕ письмово повідомляє суб'єкта господарювання.

В порушення вимог законодавства відповідачем не надіслано ні відмови у розгляді заяви від 19 травня 2017 року № KV-СЛ-5216-0517, ні повідомлень про необхідність надання додаткових матеріалів чи додаткового вивчення документів, ні повідомлень про необґрунтованість наведених позивачем розрахунків витрат, що в свою чергу свідчить про бездіяльність відповідача.

Доводи апелянта полягають у тому, що 21 червня 2017 року листом від 21.06.2017 № KV-СЛ-6204-0617 позивачем було подано до НКРЕКП оновлену заяву про перегляд тарифу на розподіл природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, у зв'язку із зміною обсягу транспортування за ІІ квартал 2017 року, а тому НКРЕКП не розглядала заяву від 19 травня 2017 року № KV-СЛ-5216-0517.

Колегія суддів спростовує вказані доводи, оскільки якщо рахувати 30-денний строк на розгляд заяви від 19 травня 2017 року, то відповідь НКРЕКП повинна була надати не пізніше 19 червня 2017 року, а інша заява позивача надійшла до НКРЕКП 21 червня 2017 року, тобто після спливу строку розгляду попередньої заяви.

Твердження відповідача щодо пропуску позивачем строків звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанов відповідача про встановлення тарифів за 2014-2016 роки не приймаються до уваги, оскільки позивач оскаржує бездіяльність НКРЕКП з перегляду тарифу на транспортування природного газу газорозподільними трубопроводами, який був встановлений постановою відповідача від 15 грудня 2016 року № 2290, що стала відома позивачу по закінченні передбаченого законодавством 30-денного строку розгляду відповідної заяви позивача про перегляд тарифу від 19 травня 2017 року № KV-Сл-5216-0517, і полягала у порушенні передбаченого законодавством порядку встановлення тарифів.

Колегія судді зауважує, що тарифи 2014-2016 років не є предметом позовних вимог.

Твердження відповідача про встановлення протягом 2014-2017 років тарифів на розподіл природного газу, в яких простежується поступове, як правило, збільшення розміру кожного наступного тарифу порівняно з попереднім, не спростовує доводів позивача щодо невключення до тарифів економічно обґрунтованих витрат позивача на природний газ для потреб ВТВ.

Затверджені НКРЕКП тарифи для Позивача не тільки не стимулюють ефективність діяльності останнього, а й заподіюють йому численні збитки.

Внаслідок таких дій НКРЕКП, у позивача росте заборгованість на користь власника природного газу (ПАТ «НАК «Нафтогаз України») з незалежних від дій та волі позивача причин, що ставить його та власника природного газу в нерівні умови господарювання за договором на купівлю-продаж природного газу для потреб ВТВ.

Наведене в сукупності свідчить про те, що суд першої інстанції за наслідками повного та всебічного дослідження обставин справи, на підставі належних на допустимих доказів, вірно застосувавши норми матеріального та при дотриманні норм процесуального права дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст.86 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст.200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2017.