Справа № 592/7618/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 р. Справа № 592/7618/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.08.2017р. по справі № 592/7618/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області по звуженню змісту та обсягу набутого і реалізованого на підставі чинного закону права позивача на основний розмір пенсії за вислугу років у процентах до відповідних сум грошового забезпечення, шляхом зменшення розміру пенсії з 64% до 59% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов'язати Головне управлянні Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати і постійно виплачувати позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 64 % відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2008р. постійно;

- стягнути з відповідача на користь позивача недоотримані кошти в розмірі 64 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2008р. з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.08.2017р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Відповідач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 01.01.2007 перебуває на обліку в головному управлінні як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Станом на 01.01.2007р. позивач отримував пенсію у розмірі 64 % грошового забезпечення з урахуванням 5 процентів надбавки як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в розмірі 2297,21 гри. До грошового забезпечення включено: посадовий оклад; оклад за військове звання; 35 % надбавка за вислугу років; 100% збільшення грошового забезпечення по Указу Президента; 20 % надбавка за оперативно-розшукову діяльність; 50% надбавка за виконання особливо важливих завдань; 15% надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; надбавки за очікувану пенсію; 70% за безперервну службу; 33% премії (а.с.16).

01.01.2008р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" відповідач здійснив перерахунок розміру пенсії позивачу та з 01.01.2008р. позивач отримує пенсію у розмірі 59 % грошового забезпечення без урахуванням 5 процентів надбавки як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в розмірі 2339,04 грн. До грошового забезпечення включено: посадовий оклад; оклад за військове звання; 35 % надбавка за вислугу років; 10 % надбавка за оперативно-розшукову діяльність; 17% надбавка розвідувальну та контр-розвідуваньну діяльність; 15% надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; 17% надбавка за виконання особливо важливих завдань; 10% премії (а.с.16 зворотній бік).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що підстав для проведення перерахунку пенсії з 01.01.2008р. у розмірі 64% від суми грошового забезпечення, відсутні.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону України від 04.07.2002р. №51-IV), особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з пп. 9 п. 1 Закону України від 04.04.2006р. № 3591 -IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», було викладено в іншій редакції, яка не передбачала 5 % і 10 % збільшення пенсії за вислугу років особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності з 01.01.2008р., була змінена структура грошового забезпечення військовослужбовців, що стало підставою для проведення перерахунку пенсії військовослужбовців, в тому числі позивача.

З матеріалів справи встановлено, що у 1995р. позивачу призначена пенсія відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

Так, 01.01.2007р. набрав чинності Закон України від 04.04.2006р. №591-IV "Про внесення змін до деяких Законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців", який змінив порядок призначення пенсії за вислугу років. Однак п.4 розділу II "Прикінцеві положення" даного Закону вказує, що вислуга років для призначення пенсій, що була обчислена особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, особам надстрокової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", відповідно до нормативно-правових актів щодо призначення пенсії до набрання чинності цим Законом перегляду не підлягає.

З наявної в матеріалах справи довідки від 14.06.2016р. №2027/17 було підтверджено, що в 1995р. позивачу була призначена пенсія в розмірі 64% відповідних сум грошового забезпечення і при набранні чинності Закону України № 3591-VI від 04.04.2006р. не змінилась.

З 01.01.08р. відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" змінилося грошове забезпечення підрозділів силових структур, однак норми вказаної Постанови не відміняють норми п.4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України № 3591-ІУ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

В спірних правовідносинах відповідач з 01.01.2008р. зменшивши розмір пенсії позивача за вислугу років на 5% відповідних сум грошового забезпечення, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, порушив вимог п.4 розділу II «Прикінцеві положення" Закону України від 04.04.2006р. № 3591-VI "Про внесення змін до деяких Законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців".

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав обов'язок покладений на нього відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та не довів правомірність вчинених ним дій в спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії відповідача по звуженню змісту та обсягу набутого і реалізованого на підставі чинного закону права позивача на основний розмір пенсії за вислугу років у процентах до відповідних сум грошового забезпечення, шляхом зменшення розміру пенсії з 64% до 59% відповідних сум грошового забезпечення підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Головного управлянні Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати і постійно виплачувати позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 64 % відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2008р. постійно та стягнення з відповідача на користь позивача недоотримані кошти в розмірі 64 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2008р. з урахуванням раніше виплаченої пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, лише порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку, а не можливі порушення його прав в майбутньому.

Враховуючи, що судовим розглядом встановлено, що відповідачем неправомірно в спірних правовідносинах звужено зміст та обсяг набутого і реалізованого на підставі чинного закону права позивача на основний розмір пенсії за вислугу років у процентах до відповідних сум грошового забезпечення, шляхом зменшення розміру пенсії з 64% до 59% відповідних сум грошового забезпечення та задоволено позовні вимоги в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що з метою відновлення порушених прав позивача слід зобов'язати Головне управлянні Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 64 % відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2008р., з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 183-2, 195, 196, п. 3 ст. 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.08.2017р. по справі № 592/7618/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області по звуженню змісту та обсягу набутого і реалізованого на підставі чинного закону права ОСОБА_1 на основний розмір пенсії за вислугу років у процентах до відповідних сум грошового забезпечення, шляхом зменшення розміру пенсії з 64% до 59% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управлянні Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 64 % відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2008р., з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.
Повний текст постанови виготовлений 11.12.2017 р.