Справа № 2-а-3134/10/2208
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3134/10/2208 Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапальової Т.В., суддів Смілянця Е. С., Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Камянець-Подільському Хмельницької області на постанову Камянець-Подільського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Камянець-Подільському Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Камянець-Подільському Хмельницької області про визнання дій управління Пенсійного фонду в м. Камянець-Подільському Хмельницької області неправомірними та зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.10.2010 року включно та виплачувати її в подальшому.

Постановою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2010 року позов задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Камянець-Подільському Хмельницької області, зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Камянець-Подільському Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 19 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року включно з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2010 року, як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про зобовязання здійснення перерахунку доплати до пенсії згідно зі статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни підлягають задоволенню з 19.05.2010 р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач є пенсіонеркою за віком та має статус дитини війни відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 3 цього ж Закону визначено, що законодавство України про соціальний захист дітей війни складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів України. Державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війниздійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ст. 7 Закону). Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги, що дія вказаної норми не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни встановлюється залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

Судова колегія не бере до уваги доводи апеляційної скарги Відповідача, який вказує, що спірні правовідносини по різному регулюються двома законодавчими актами однакової юридичної сили, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

В обґрунтування апеляційної скарги Відповідач наполягає на тому, що відповідно до ч. 3 ст. 28 вищевказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, заперечення проти позову в цій частині не можуть бути прийняті судом з огляду на те, що згідно зі ст. 6 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, застосовується прожитковий мінімум, виходячи з вимог Конституції України та законів України. Розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб у 2010 р. встановлений ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, згідно з якою розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів погоджується, що положення ч. 3 ст. 28 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для відмови в реалізації громадянами права на встановлену законом державну соціальну допомогу, оскільки соціальне забезпечення гарантується Конституцією України та законами України.

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право Позивача на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком підлягає захисту за період з 19.05.2010 року, оскільки позов подано до суду 19.11.2010 року.

На момент звернення Позивача до суду нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком проводилось всупереч ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у звязку з чим її право підлягає захисту у спосіб, встановлений Конституцією та чинним законодавством України.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про перерахунок виплаченої державної соціальної допомоги Позивачу як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни підлягають задоволенню з 19.05.2010 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, у задоволенні апеляційної скарги Відповідача про скасування рішення суду у справі слід відмовити.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Оскільки суд першої інстанції обставини справи встановив повно, правові норми, які регулюють відносини сторін, визначив правильно, ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права, проте при винесенні постанови у справі не вирішив позовні вимоги Позивача про зобовязання Відповідача проводити перерахунок та виплату її пенсії в подальшому, то апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2010 року, доповнивши його мотивувальну та резолютивну частини висновками щодо невирішених вимог Позивача.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду зазначає, що заявлений позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки такі позовні вимоги суперечать змісту законодавства. Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання, а не обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин. Таким чином, позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, про що повинно бути зазначено в резолютивній частині постанови суду першої інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 162, п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Камянець-Подільському Хмельницької області залишити без задоволення.

Постанову Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2010 року змінити.

Абзац перший резолютивної частини постанови Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2010 року викласти в такій редакції: «Позов ОСОБА_2 задовольнити частково».

Доповнити резолютивну частину постанови Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2010 року абзацом четвертим в такій редакції: «В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.»

В іншій частині постанову Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2010 року залишити без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_3

< Список > ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар