Справа № 804/4391/17
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/4391/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2017 року

справа № 804/4391/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2017 р. у справі №804/4391/17

за позовом Павлоградського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш»

про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги вмотивовано тим, що відповідач повинен відшкодувати до 25-го числа поточного місяця суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по працівниках підприємства, яким призначено пенсію. Заявлені вимоги позивач обґрунтовував нормами п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», пункту 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 117-119).

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що пенсійним органом не надано належних доказів понесення управлінням Пенсійного фонду України заявлених витрат та наявність у відповідача на час розгляду справи відповідної заборгованості. Крім того, зазначає, що до списку включені особи, які не мають необхідного стажу для призначення пільгових пенсій.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач, в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останнього.

29.11.2017 року на електронну адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від відповідача по справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване неможливістю вчасно дістатися до приміщення суду апеляційної інстанції, через проблеми з транспортом (а.с. 155-156).

Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв’язку з труднощами пов’язаними з транспортом, та як наслідок вчасним приїздом у судове засідання до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, на переконання колегії суддів та з врахуванням думки представника позивача, яка громадським транспортом з міста Павлоград вчасно прибула до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду для розгляду даної адміністративної справи, задоволенню не підлягає з урахуванням приписів ч. 4 ст. 196, ст. 195-1 КАС України.

У судовому засіданні заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції Публічне акціонерне товариство завод "Павлоградхіммаш"є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Дніпропетровської області.

Дані розрахунки разом з супровідними листами №7470/09/18 від 13.05.2017 року, №9015/09/18 від 12.06.2017 року, №5678/09/18 від 07.04.2017 року були направлені на адресу Публічного акціонерного товариства завод “Павлоградхіммаш” та отримані ним 17.05.2017 року, 20.06.,2017 року та 13.04.2017 року відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 26, 27, 28, 29).

Стягнення вказаних сум заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що органом Пенсійного фонду України фактично здійснені пенсійні виплати по пенсіонерам у відповідних розмірах, що підтверджується матеріалами справи, при цьому відповідачем не було спростовано законодавчо визначений обов’язок щодо відшкодування вказаних сум.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (в редакції на момент винесення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058) Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Отже, порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788.

Таким чином, у відповідача існує законодавчо встановлений обов'язок відшкодовувати органам ПФУ суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» ст.13 Закону № 1788.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначений розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі – Інструкція).

Згідно з п. 6.1та 6.2 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.10 Інструкції визначено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покриваються підприємствами та організаціями, підставою для відшкодування таких витрат є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. При цьому, обов’язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом після 1 січня 2004 року, не пов’язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»).

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом встановлено, що відповідачем не сплачено кошти, призначені на покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених застрахованим особам, які працювали або працюють на публічному акціонерному товаристві заводі «Павлоградхіммаш» на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 за період з 01.04.2017 року по 26.06.2017 року в терміни визначені законом, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, а тому відповідні суми підлягають стягненню в судовому порядку, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Стосовно доводів заявника апеляційної скарги про те, що до списку включені особи, які не мають права на пільгову пенсію, колегія суддів зазначає наступне.

У судовому засіданні, з пояснень представника Позивача, встановлено, що розпорядження про призначення пільгових пенсій за списком №1 ніким не оскарженні, тобто є чинними. На підставі чого, колегія суддів робить висновок про необґрунтованість доводів апелянта з цього приводу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш»- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2017 р. у справі №804/4391/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу — з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено – 30 листопада 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов