Справа № 804/4941/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2017 рокусправа № 804/4941/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 дов від 06.04.2015

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року

у справі № 804/4941/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технік Машинес Інтернешенел»

до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технік Машинес Інтернешенел» звернулося до суду з позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.07.2017 № НОМЕР_1 форми «Ш», яким позивачу нараховані штрафні санкції за платежем податок на додану вартість у розмірі 10170,53 грн. 10% від суми грошового зобовязання погашеного з затримкою.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю застосування до позивача штрафних санкцій, оскільки задекларовані зобовязання з податку на додану вартість за грудень 2016 року, про які зазначає відповідач, у сумі 101705,31 грн. відсутні у відповідній податковій декларації, а така сума фактично становить грошове зобовязання, визначене податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 13.12.2016, яке оскаржується позивачем у судовому порядку. Отже, сума грошового зобовязання є неузгодженою, тому підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції з огляду на оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 13.12.2016 у судовому порядку, що свідчить про неузгодженість суми грошового зобовязання, визначеного таким повідомлення-рішенням, дійшов висновку, що зарахування в порядку черговості сплачених платником коштів в рахунок погашення заборгованості за податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016, є неправомірним.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не враховано той факт, що повідомлення податкового органу з боку платника податків щодо направлення позовної заяви до суду не спонукає контролюючий орган до зобовязання вчинити певні дії. Провадження в адміністративній справі з приводу оскарження податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 13.12.2016 відкрито адміністративним судом відповідною ухвалою від 01.02.207, тобто вже після здійснення відповідних нарахувань за ІКП платника податків, а саме: нарахування суми грошового зобовязання за податковим повідомленням - рішенням від 13.12.2016 № НОМЕР_2 по особовому рахунку позивача відбулось 02.01.2017, отже сума заборгованості у розмірі 101705,31 грн., що сформована по ІКП платника в автоматичному режимі, є цілком зрозумілою та правомірною.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в який просить залишити постанову суду без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 20.01.2017 позивачем - ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року, якою задекларовано суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 1892748 грн. (а.с.11).

07.07.2017 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби (Дніпропетровське управління) проведено камеральну перевірку ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» з питання своєчасності сплати зобов'язань з податку на додану вартість у 2017 році, за результатом якої складений акт № 395/28-10-46-07/30443517 від 07.07.2017.

Перевіркою встановлено порушення товариством п. 57.1 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачене податкове зобовязання з податку на додану вартість у 2017 році при затримці до 30 календарних днів, наступним за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання у сумі 101705,31 грн.

Із змісту акту перевірки вбачається, що сума 101705,31 грн. визначена як недоїмка, що виникла у звязку з несплатою грошового зобовязання за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2016 року, при граничному строку сплати 30.01.2017.

Фактично сплачено платником податків сума 118462,00 грн. 23.02.2017 (платіжне доручення № 9975083 від 23.02.2017).

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.07.2017 про нарахування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість у розмірі 10170,53 грн. 10% від суми грошового зобовязання погашеного з затримкою.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За правилами п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Отже граничним строком сплати грошового зобовязання з податку на додану вартість, самостійно визначеного позивачем в податковій декларації за грудень 2016 року, є 30.01.2017.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

В даному випадку за позицією контролюючого органу, при визначенні суми недоїмки з податку на додану вартість 101705,31 грн. враховано наступне.

13.12.2016 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким позивачеві нараховані грошові зобовязання з податку на додану вартість у сумі 162801,35 грн. (штрафні санкції), отримане підприємством 23.12.2016.

29.12.2016, не погодившись з означеним податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016 в частині застосування штрафу в сумі 100000,00 грн., ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» подало адміністративний позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с.22-24), про що одночасно листом від 29.12.2016 № 345 товариство повідомило контролюючий орган (а.с.26).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 у справі № 804/102/17 позовну заяву ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» залишено без руху та надано строк до 01.02.2017 для усунення встановлених судом недоліків позовної заяви.

У звязку з усуненням ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» недоліків Дніпропетровський окружний адміністративний суд від 01.02.2017 відкрив провадження в адміністративній справі № 804/102/17.

Посилаючись на те, що повідомлення податкового органу з боку платника податків щодо направлення позовної заяви до суду не спонукає контролюючий орган до зобовязання вчинити певні дії, сума грошового зобовязання за податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016 № НОМЕР_2 відображена в інтегрованій картці платника на дату 02.01.2017 (граничний строк сплати).

30.01.2017 по особовому рахунку позивача проведено нарахування суми грошового зобовязання в розмірі 1892748 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року № НОМЕР_3 від 20.01.2017 з терміном сплати 30.01.2017.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016, облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Виходячи з наведених норм, сплачені позивачем до 30.01.2017 суми (з урахуванням переплати) віднесені контролюючим органом на погашення грошового зобовязання з податку на додану вартість за податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016 № НОМЕР_2 та частково на погашення грошового зобовязання за податковою декларацією за грудень 2016 року.

Сума в розмірі 118462,00 грн., сплачена платіжним дорученням від 23.02.2017, віднесена на погашення недоїмки за податковою декларацією за грудень 2016 року в розмірі 101705,31 грн.

Враховуючи проведену товариством оплату у розмірі 118462,00 грн. платіжним дорученням від 23.02.2017, зазначена сплата зарахована контролюючим органом в автоматичному режимі на погашення заборгованості у порядку п.87.9 ст.87 ПК України, внаслідок чого виникла недоїмка у розмірі 101705,31 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року.

З огляду на те, що нарахування суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016 № НОМЕР_2 по особовому рахунку позивача здійснено 02.01.2017, а відповідність поданої до суду позовної заяви вимогам КАС України визначена лише 01.02.2017, відповідач зазначає, що сума заборгованості у розмірі 101705,31 грн. є правомірною.

Отже спірним в межах даної справи є питання правомірності віднесення відповідних суд на погашення грошового зобовязання з податку на додану вартість за податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016 № НОМЕР_2.

Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про неузгодженість суми грошового зобовязання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016 № НОМЕР_2, внаслідок чого дії з зарахування у порядку черговості сплачених платником коштів в рахунок погашення такого зобовязання, є неправомірними.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пп.56.17.5 п.56.17 ст.56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Відповідно до п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (пп.56.17.1 п.56.17 ст.56 ПК України);

днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги (пп.56.17.2 п.56.17 ст.56 ПК України).

За правилами п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відтак, з огляду на наведені правові норми, стягнення податкового боргу можливе лише за наявності узгодженого грошового зобов'язання.

Як встановлено вище, позивач оскаржив у судовому порядку податкове повідомлення - рішення Лівобережної обєднаної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.12.2016 № НОМЕР_2 (форми «Н») в частині суми штрафу у розмірі 100000,00 грн. у десятиденний термін з дня його отримання, подавши 29.12.2016 поштовим відправленням адміністративний позов суду.

Твердження відповідача, що нарахування суми грошового зобовязання за податковим повідомленням - рішенням від 13.12.2016 за № НОМЕР_2 по особовому рахунку позивача здійснено 02.01.2017, а відповідність позовної заяви ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» вимогам КАС України визначена лише 01.02.2017, тобто визначена відповідачем сума заборгованості у розмірі 101705,31 грн. є узгодженою, є помилковим, таким, що не відповідає, зокрема, нормам Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до ст.104 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою(ч.1 ст.105 КАС України).

Частиною 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

За приписами ч.2 ст.108 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Отже, приймаючи до уваги, що товариство у визначений ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 у справі № 804/102/17 строк усунув недоліки позовної заяви, датою звернення позивача до суду за захистом своїх прав з позовом про оскарження податкового повідомлення - рішення від 13.12.2016 за № НОМЕР_2 є дата 29.12.2016.

Таким чином, огляду на оскарження ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 13.12.2016 в частині застосування штрафу в розмірі 100000,00 грн. у судовому порядку, вказана сума, визначена цим повідомленням-рішенням, є неузгодженою, тому зарахування у порядку черговості сплачених платником коштів в рахунок погашення заборгованості за податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_2 від 13.12.2016 з відповідними правовими наслідками для позивача є неправомірним.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що контролюючим органом неправомірно застосовано до ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» штрафну санкцію в розмірі 10170,53 грн., винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.07.2017 є протиправним, підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду справи по суті правильно вирішив справу, ухваливши законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 804/4941/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, може бут оскаржена в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко