Справа № 813/2310/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10752/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діпроспецавтотранс» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

30 червня 2017 року Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова звернулося в суд з позовом до ТзОВ «Діпроспецавтотранс», в якому просило стягнути з відповідача 136975,67 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за період з січня по червень 2017 року.

Постановою від 02 жовтня 2017 року Львівський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачеві направлені ряд повідомлень, які він не оскаржив. Дії позивача по нарахуванню відповідачу до сплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам відповідача відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, протиправними не визнавались.

ТзОВ «Діпроспецавтотранс» не є включеним до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, а отже згідно норм Закону 848 різниця між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, фінансується за рахунок коштів підприємства.

З огляду на викладене, пенсійний орган просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що Личаківське ОУПФ України направляло відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII від 26.11.2015 року та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів з січня по червень 2017 року у розмірі 136 975,67 грн.

Вказані суми ТзОВ «Діпроспецавтотранс» добровільно не відшкодувало, а відтак, за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій в розмірі ТзОВ «Діпроспецавтотранс».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не є науковою установою, організацією, підприємством чи вищим навчальним закладом, не проходив відповідну атестацію згідно з вимогами Закону № 848-VIII, тому на нього не може бути покладено обов'язок здійснювати фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник. Доказів проведення такої атестації щодо відповідача позивач суду не надав.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» № 848-VІІІ держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці.

Частиною 1 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 848-УІІІ передбачено, що частина 6 ст. 37 цього Закону набирає чинності з. 01.01.2017р.

Частиною 6 ст. 37 Закону № 848-VІІІ встановлено, що різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для цієї категорії працівників;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії) визначає Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року №372 (далі Порядок - №372).

Згідно з пунктом 4 Порядку, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу ІІІ-ІV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення (п. 5 Порядку).

При цьому, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (п.8 Порядку).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем за формою, встановленою зазначеним Порядком направлялися повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів з січня по червень 2017 року.

Докази направлення та отримання відповідачем повідомлень наявні в матеріалах справи.

Як вбачається з розрахунків заборгованості по сумі витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів щодо наукових працівників за січень-червень 2017 року, сума понесених витрат складає 136975, 67 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати різницю між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, оскільки на товариство поширюються приписи частини 6 статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Заперечень щодо самого розміру заборгованості у сумі 136975, 67 грн. витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, за період з січня по червень 2017 року відповідачем не наведено.

Покликання відповідача про те, що орендне підприємство «Діпроспецавтотранс», а в свою чергу і ТОВ «Діпроспецавтотранс» не є правонаступником Державного інституту з проектування заводів спеціалізованого автомобільного транспорту апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки факт правонаступництва встановлений постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року у справі № 813/2775/14, якою скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 року та стягнуто з ТОВ «Діпроспецавтотранс» на користь УПФ України в Личаківському районі м. Львова заборгованість, що становить різницю між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Колегія суддів також зазначає про те, що право працівників відповідача на виплату пенсії згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність» було підтверджено відповідними довідками ВАТ «Діпроспецавтотранс» про набутий стаж, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Доказів того, що рішення про призначення пенсій вказаних в надісланих повідомленнях працівників відповідача згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність» оскаржувались відповідачем та були скасовані в судовому порядку матеріали справи не містять. Крім того, апеляційний суд залишає без уваги доводи ТзОВ щодо не надання пенсійним органом доказів законності призначення працівникам наукових пенсій, оскільки це не є предметом даного позову.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року у справі № 813/2310/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діпроспецавтотранс» на користь Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова 136975 (сто тридцять шість тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 67 коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 11 грудня 2017 року.