Справа № 823/937/17
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/937/17 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Черкаська міська рада про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Черкаській області (далі - Позивач) звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Черкаська міська рада (далі - Третя особа) про стягнення податкового боргу в сумі 2 343 604,55 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Відповідач () є юридичною особою та перебуває на обліку в ДПІ у м.Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області як платник податків.

Податкові зобов'язання КП «Черкасиводоканал» ЧМР із податку на додану вартість в сумі 2 343 604, 55 грн виникли на підставі:

- податкової декларації від 19.04.2017 року по строку сплати 30.04.2017року на суму 1 540 177,00 грн;

- податкової декларації від 19.05.2017 року по строку сплати 30.05.2017 року на суму 1 553 905,00 грн.

Залишок несплаченої пені, що виникла відповідно до ст.129 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) становить 8 838,69 грн.

Згідно з розрахунком суми заборгованості загальна сума боргу складає 2 343 604, 55 грн: 1 540 177,00 грн (декларація №) + 1 553 905,00 грн (декларація №) + 8 838,69 грн (залишок несплаченої пені) - 5 411,14 грн (платіжне доручення №11203607) - 2 365 00,00 грн (платіжне доручення №11223903) - 472 505,00грн (платіжне доручення №11222982) - 44 900,00грн (платіжне доручення №11249668).

Контролюючим органом винесено податкову вимогу форми «Ю» №21956-17 від 07.12.2016 року про те, що загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 1 421 841,98 грн.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу).

Відповідно до п.46.1 ст.46 Кодексу податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 статті 54 Кодексу визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 Кодексу).

Положеннями пункту 57.1 статті 57 Кодексу визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 Кодексу нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Контролюючим органом вжито передбачені законодавством заходи щодо отримання заборгованості з обов'язкових платежів, однак у встановлені законодавством України терміни узгоджені податкові зобов'язання Відповідачем сплачені не були.

Відповідно до вимог п. 59.1 ст.59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За приписами пункту 95.1 статті 95 Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. (п.95.3 ст.95 Кодексу).

Таким чином, оскільки узгоджене податкове зобов'язання Відповідачем самостійно не було сплачено у встановлені строки, то таке зобов'язання визнається податковим боргом, яке підлягає сплаті.

Посилання апелянта на те, що податковим органом не надано доказів надсилання платнику податків податкової вимоги, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, положеннями статті 59 Кодексу визначено, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Положеннями ст.159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 11 грудня 2017 року.