Справа № 826/12738/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2017 року 15:18 № 826/12738/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Пащенка К.С., суддів: Чудак О.М., Шейко Т.І., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України
про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати рішення Центральної комісії Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Міню'ст) від 17.07.2017 № 2.13/7-2017 про відмову у переведені його до Одеської установи виконання покарань № 21 та зобов'язати Центральну комісію Міню'сту винести рішення про перевід ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до іншої установи з сектором максимального рівня безпеки для відбування покарання, яка б розташовувалась в Одеській області або біля неї, як найближче до місця проживання рідних позивача.

В судовому засіданні позивач, в режимі відеоконференції, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі, зазначивши, що він звернувся до відповідача з клопотанням про переведення його з Замкової виправної колонії № 58 до Одеської установи виконання покарань № 21, як найбільш наближеної установи до місця проживання його рідних, проте оскаржуваним рішенням йому відмовлено у задоволені такого клопотання, що на думку позивача є порушенням його прав та інтересів, у зв'язку з чим таке рішення, на думку позивача, підлягає скасуванню.

Представник відповідача подав суду письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, в обґрунтування яких зазначив, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у переведені його з Замкової виправної колонії № 58 до Одеської установи виконання покарань № 21, оскільки переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в Замковій виправній колонії № 58. При цьому, представник відповідача зазначив, що позивач відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, а відповідно до Положення про сектор максимального рівня безпеки при виправній колонії середнього рівня безпеки, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 28.07.2005 № 124 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.08.2015 за № 881/11161 (далі - Положення № 124), засуджені до довічного позбавлення волі тримаються в секторах максимального рівня безпеки. Крім того, представник відповідача зауважив, що наказом Міню'cту від 04.07.2017 № 2131/5 в Одеській установі виконання покарань № 21 ліквідовано сектор максимального рівня безпеки для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі, з огляду на що просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в судовому засіданні 29.11.2017 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про переведення його з Замкової виправної колонії № 58 до Одеської установи виконання покарань № 21 для подальшого відбування покарання, як найбільш наближеної установи до місця проживання його рідних.

17.07.2017 відповідачем, за результатами розгляду зазначеного клопотання, прийнято рішення № 2.13/7-2017, яким відмовлено позивачу у переведені його до Одеської установи виконання покарань № 21, оскільки відсутні підстави передбачені ч. 2 ст. 93 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), а також в Одеській установі виконання покарань № 21 відсутні місця для тримання такої категорії осіб, як засуджені до довічного позбавлення волі.

Вирішуючи по суті даний спір колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Згідно з ч. 6 ст. 57 КВК України допускається переведення засудженого для подальшого відбування покарання з одного виправного центру до іншого для розміщення засудженого за місцем проживання його близьких родичів за наявності поважних причин, що перешкоджають подальшому перебуванню засудженого в цьому виправному центрі. Переведення засудженого для подальшого відбування покарання з одного виправного центру до іншого здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, за поданням адміністрації виправного центру, погодженим з начальником відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, та спостережною комісією.

Відповідно до ст. 93 КВК України засуджений до позбавлення волі відбуває весь строк покарання в одній виправній чи виховній колонії, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до його місця проживання до засудження або місця постійного проживання родичів засудженого. Переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії. Порядок переведення засуджених визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Таким чином, переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого в цій виправній чи виховній колонії.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у Замковій виправній колонії № 58.

Відповідно до п. 4 роз. 2 Положення про визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, порядок направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі, та їх переведення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 № 680/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2017 за № 265/30133 (далі - Положення № 680/5), до виправних колоній максимального рівня безпеки направляються чоловіки, зокрема, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з п. 1.1. Положення № 124 сектор максимального рівня безпеки при виправній колонії середнього рівня безпеки створюється і ліквідовується наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань. Сектор є структурним підрозділом виправної колонії середнього рівня безпеки (далі - колонія), на території якої він створений, і розташовується в ізольованому (локальному) секторі житлової зони колонії на базі капітально побудованих приміщень камерного типу.

При цьому, наказом Міню'cту від 04.07.2017 № 2131/5 «Про ліквідацію в установах виконання покарань секторів максимального рівня безпеки для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі», з 01.08.2017 ліквідовано сектор максимального рівня безпеки для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема, в Одеській установі виконання покарань № 21.

Таким чином, в Одеській установі виконання покарань № 21 відсутній сектор максимального рівня безпеки для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, що, в силу вимог п. 4 роз. 2 Положення № 680/5, є необхідною умовою для переведення позивача з Замкової виправної колонії № 58 до Одеської установи виконання покарань № 21.

Крім того, переведення засудженого для дальшого відбування покарання з однієї виправної чи виховної колонії до іншої допускається за виняткових обставин, які перешкоджають дальшому перебуванню засудженого у Замковій виправній колонії № 58, проте, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що існують такі обставини.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні належні правові підстави для задоволення клопотання позивача та переведення його до Одеської установи виконання покарань № 21, оскільки в Одеській установі виконання покарань № 21 відсутні спеціальні умови, передбачені п. 4 роз. 2 Положення № 680/5 для відбування покарання чоловіками, які ув'язнені у виді довічного позбавлення волі.

Зважаючи на викладене у сукупності, а також приймаючи до уваги те, що, по-перше, за висновком суду, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв в межах повноважень передбачених чинним законодавством України, по-друге, позивачем не наведено виняткових обставин, які перешкоджають його дальшому перебуванню у Замковій виправній колонії № 58, у колегії суддів відсутні належні правові підстави для скасування рішення Мінюсту від 17.07.2017 № 2.13/7-2017 про відмову у переведені позивача Одеської установи виконання покарань № 21, а також для зобов'язання відповідача винести рішення про перевід позивача до іншої установи з сектором максимального рівня безпеки для відбування покарання, яка б розташовувалась в Одеській області або біля неї, як найближче до місця проживання його рідних.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Керуючись статтями 9, 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України або прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя К.С. Пащенко

Судді Т.І. Шейко

О.М. Чудак

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2017