Справа № 357/1739/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1739/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кошель Л.М., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін матеріали апеляційної скарги Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Позивач, Білоцерківське об'єднане УПФУ Київської області) звернулось до суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Відповідач, Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області) у якому просило скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження ВП № 53238340 від 18.01.2017 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2017 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою державного виконавця Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 18.01.2017 року відкрито виконавче провадження № 53238340 з виконання виконавчого листа у справі № 357/3332/15-а від 20.07.2016.

Як вбачається з вищезазначеного виконавчого листа, судом зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення, в розмірі одної мінімальної заробітної плати, виходячи з розмірі мінімальної заробітної плати, визначеної в Законі про державний бюджет України на відповідний календарний рік, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановивши її в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством на відповідний період, відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням сум раніше проведених виплат.

Позивач, вважаючи незаконною постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 53238340, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 357/3332/15-а від 20.07.2016 правомірні, державний виконавець діяв в спосіб і в межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 53238340 від 18.01.2017 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Правовими положеннями п.1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з копій виконавчого провадження, відповідна заява ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження, 22.07.2016 надійшла до відповідача.

В свою чергу, правовими положеннями ст. 26 Закону № 1404 встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч. 5 ст. 26 Закону № 1404).

Згідно із ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Тобто, законодавцем чітко визначено дії державного виконавця з дня надходження до нього виконавчого документа, що є безумовною підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, за відсутністю при цьому у державного виконавця альтернативної поведінки.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч.1 ст. 27 Закону № 1404).

Відповідно до ч.3 ст. 27 Закону № 1404 за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Разом з тим, державним виконавцем не було зазначено в оскаржуваній постанові про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідно до ст. 27 Закону № 1404.

Як досліджено судом апеляційної інстанції під час розгляду даної справи, позивачем було в добровільному порядку виконано рішення суду та проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2, що підтверджується розпорядженням № 181935 від 07.10.2016 (а.с.8).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем виконано в добровільному порядку рішення суду по справі № 357/3332/15-а, ще в жовтні 2016 року.

Як зазначає відповідач, 08.02.2017 до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшов лист пенсійного органу № 2142/03 від 01.02.2017 про виконання рішення суду в добровільному порядку.

14.02.2017 державним виконавцем, відповідно до п. 9 ст. 39 Закону № 1404, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53238340, у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить, що в даному випадку права та законні інтереси позивача не порушені, а державний виконавець діяв у спосіб і в межах своїх повноважень, передбачених Конституцією України і Законом України «Про виконавче провадження», а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова