Справа № 243/7068/17
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мірошниченко Л.Є.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року справа № 243/7068/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2017 року у справі № 243/7068/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області (далі - відповідач, Управління), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області, яка полягає у невиплаті, починаючи з січня 2017 року, її пенсії; визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області про припинення виплати її пенсії; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області поновити їй виплату пенсії негайно після проголошення судового рішення, нарахувати пенсію та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з січня 2017 року включно, а також утриматись від подальшого призупинення (припинення) виплати пенсії.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2017 року у справі № 243/7068/17 позовні вимоги були задоволені частково, внаслідок чого: визнано неправомірним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області про припинення виплати пенсії ОСОБА_2; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 та сплатити заборгованість за період, починаючи з січня 2017 року, включно; допущено негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_2 з січня 2017 року, в межах суми стягнення за один місяць; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постанова мотивована тим, що зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач, не виплачуючи позивачу пенсію за віком з січня 2017 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2 шляхом визнання неправомірним та скасування рішення про припинення виплати пенсії та зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказав, що відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування є порушенням обов'язкової умови для отримання соціальних послуг відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII. Враховуючи, що довідка внутрішньо переміщеної особи була скасована УСЗН, у відповідача були підстави для припинення пенсійних виплат.

Вважають, що підстав для поновлення пенсійних виплат немає.

Просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені КонституцієютаЗаконами України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегією суддів було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України (а.с. 4), перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області, та отримує пенсію за віком (а.с.5).

Відповідно до довідки від 13.01.2015 року № , ОСОБА_2 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та перебуває за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Як вбачається з матеріалів справи УСЗН було скасовано дію довідки про взяття на облік позивача як внутрішньо переміщеної особи.

Рішенням Управління від 30.01.2017 позивачу припинено виплати пенсії з 01.01.2017 згідно ст. 49 Закону № 1058-ІV.

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з січня 2017 року на підставі не підтвердження його місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно достатті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

В оспорюваному Рішенні Управління міститься посилання на пункт 5 частини 1 статті 49 Закону № 1058-VI, також зазначені приписи Закону № 1706-VII.

Однак, цей пункт відсилає виключно до випадків, передбачених законом, тобто, вказані правовідносини не можуть бути врегульовані іншими нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України, які відносяться до підзаконних нормативних актів.

В той же час, Закон № 1706-VII не встановлює жодних випадків для припинення виплати пенсії. Більш того, ані цей Закон, ані будь-який інший закон не встановлює таку підставу для припинення виплати пенсії, як скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи, зміна місця проживання тощо.

Інші пункти ч. 1 ст. 49 № 1058-VI в спірних правовідносинах також не мають місця.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію за віком з січня 2017 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2, в тому числі шляхом зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2017 року у справі № 243/7068/17 - залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2017 року у справі № 243/7068/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов