Справа № 752/13729/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
05 грудня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Мацедонської В.Е.,
суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,
при секретарі Горяіновій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 02 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 02 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено, визнано неправомірними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03 січня 2017 року.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що подані ОСОБА_1 документи містили розбіжності, а відповідач діяв в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2, має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (перереєстровано).
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з моменту аварії до 01 липня 1986 року, підтверджено у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), належними та допустимими доказами та доказів на спростування вказаного відповідачем не надано.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно п.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.
Відповідно до ч.1 ст.26 наведеного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Пунктом 2 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.
Частиною 1 ст.55 наведеного Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), відповідно до пп.5 п.2.1 якого до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Таким чином, наведеними нормами передбачено обов`язок особи подати документи, що засвідчують її особливий статус, а саме посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку, або первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Подання учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної довідки або первинних документів із зазначенням періодів роботи, населених пунктів чи об`єктів, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбачено з метою підтвердження фактичного виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та встановлення дійсного періоду роботи в зоні відчуження, для вирішення питання щодо наявності у особи передбаченого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» права на отримання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку у відповідності до ч.1 ст.55 наведеного Закону.
Крім того, в силу вимог ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Таким чином, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілого від Чорнобильської катастрофи.
Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 позивач з 03 травня 1986 року по 14 червня 1986 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до картки обліку доз радіоактивного опромінення за період з 03 травня 1986 року по 18 травня 1986 року позивач отримав загальну дозу радіоактивного опромінення у розмірі 35 рентген.
Згідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 14 липня 1994 року №51/4338 позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_4 (с.Оране) та виконував роботи на Чорнобильській АЕС, в ЗПР в районі м.Прип`ять, травень 7, 8, 9, 10, 14, та відбув згідно наказу №28 від 24 травня 1986 року.
Таким чином, за наслідками аналізу наведених документів колегія суддів встановила, що вони збігаються в частині участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 7, 8, 14 травня 1986 року, у зв`язку з чим колегія суддів доходить висновку, що даними документами достеменно підтверджується участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з моменту аварії до 01 липня 1986 року (незалежно від кількості робочих днів), що надає позивачу право на пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
В той же час, з досліджених довідок вбачається, що частина документів, зокрема книга обліку доз опромінення та журнал доз опромінення, були знищені, а в певних документах інформації про позивача не відображено.
Колегія суддів зазначає, що відсутність інформації про участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у книгах алфавітного обліку, наказах командира військової частини НОМЕР_4 за період з 03 травня по 07 травня 1986 року, ненадходження фінансових документів за цей період до архіву та відсутність у Голосіївському районному у м.Києві військовому комісаріаті та Солом`янському районному у м.Києві військовому комісаріаті відповідної інформації, жодним чином не свідчить про відсутність у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, з огляду на підтвердження його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з моменту аварії до 01 липня 1986 року.
Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
За таких обставин, враховуючи, що на момент звернення за призначенням пенсії позивач досяг віку 50 років, виходячи з меж позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку та необхідності зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити позивачу пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03 січня 2017 року (дня звернення з заявою про призначення пенсії).
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 02 листопада 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 06 грудня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук