Справа № 805/4337/16-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року справа № 805/4337/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретареві судового засідання Борисові А.А.,

за участю представників позивача: ОСОБА_4,ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

прокурора Лушер Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_7» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в справі № 805/4337/16-а за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_7», за участю Прокуратури Донецької області про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 121314505,23 грн,-

ВСТАНОВИВ :

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_7» податковий борг за рахунок коштів у обслуговуючих банках та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_7» кошти з рахунків, відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків у розмірі заборгованості з податку на додану вартість у сумі 121314505,23 грн (сто двадцять один мільйон триста чотирнадцять тисяч пятсот пять гривень двадцять три копійки) на користь державного бюджету. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ПАТ «Шахта імені ОСОБА_7» в повному обсязі і своєчасно сплачує податкові зобовязання шляхом перерахування на електронний рахунок в системі електронного адміністрування для сплати до бюджету узгоджених податкових зобовязань по деклараціям з ПДВ, а органи казначейства на підставі реєстрів органів ДФС перераховують суми ПДВ до бюджету. Всупереч п. 87.1 ст. 87 та п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України податковий орган безпідставно зараховує перераховані підприємством кошти в рахунок погашення податкового боргу в порядку календарної черговості його виникнення. За таких обставин товариство наголошує на протиправності дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та хибності висновків суду першої інстанції.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача до апеляційного суду не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги, а постанову суду скасувати з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Шахта імені ОСОБА_7» (далі відповідач, товариство) зареєстровано як юридична особа за адресою: проїзд Індустріальний, буд. 1, м. Авдіївка, Донецька область, 86065. Перебувало на обліку Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби до її реорганізації. На теперішній час перебуває на податковому обліку Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Через несплату узгоджених зобовязань у відповідача утворився податковий борг, а саме відповідно до:

- податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2015 року № НОМЕР_1 від 20.10.2015 на суму 10947155,00 грн по строку сплати 30.10.2015;

- податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2015 року № НОМЕР_2 від 19.11.2015 на суму 12068619,00 грн по строку сплати 30.11.2015;

- податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року № НОМЕР_3 від 18.12.2015 на суму 5521737,00 грн по строку сплати 30.12.2015;

- податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року № НОМЕР_4 від 20.01.2016 на суму 9412017,00 грн по строку сплати 20.01.2016;

- податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року № НОМЕР_5 від 17.02.2016 на суму 2629104,00 грн по строку сплати 01.03.2016;

- податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року № НОМЕР_6 від 18.03.2016 на суму 9196 582,00 грн по строку сплати 30.03.2016;

- податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року № НОМЕР_7 від 20.04.2016 на суму 9976 385,00 грн по строку сплати 30.04.2016;

- податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року № НОМЕР_8 від 17.06.2016 на суму 8956712,00 грн по строку сплати 30.06.2016;

- податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2016 року № НОМЕР_9 від 20.07.2016 на суму 5108827,00 грн по строку сплати 30.07.2016;

- податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2016 року № НОМЕР_10 від 19.08.2016 на суму 5642062,00 грн по строку сплати 30.08.2016;

- податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року № НОМЕР_11 від 20.09.2016 на суму 5999734,00 грн по строку сплати 30.09.2016;

- податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року № НОМЕР_12 від 19.10.2016 на суму 5723898,00 грн по строку сплати 30.10.2016;

- нарахування в автоматичному режимі пені в розмірі 30431503,23 грн.

Викладені обставини стали підставою звернення податкового органу до суду із позовом про стягнення цього боргу з ТОВ «Шахта імені ОСОБА_7».

За приписами п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обовязку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

За приписами п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Разом з тим, п. 203.2 ст. 203 Кодексу регламентовано, що сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України встановлений обовязок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 зазначеної вище статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

За приписами п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобовязань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту. Сплату грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника, податковий та індивідуальний податковий номер платника та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету. Порядок формування та надсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової і митної політики.

Положеннями п. 87.9 ст. 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на існування п. 38.2. Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України. Цією нормою регламентовано, що на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України:

1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов'язань, за якими зупинено стягнення;

2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87 - 101 цього Кодексу.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (далі Закон № 1669-VII), згідно зі ст. 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

На виконання Закону № 1669-VII було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. У цей перелік включено, зокрема, м. Авдіївка Донецької області, на території якого відповідач зареєстрований.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що статті, на які посилається податковий орган в обґрунтування своєї позиції, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статями 94, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_7» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в справі № 805/4337/16-а за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_7», за участю Прокуратури Донецької області про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 121314505,23 грн задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року в справі № 805/4337/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_7», за участю Прокуратури Донецької області про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 121314505,23 грн відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () на користь Публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_7» () судові витрати за звернення до суду з апеляційною скаргою в сумі 2001689,34 грн (два мільйони одна тисяча шістсот вісімдесят девять гривень 34 копійки).

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 06 грудня 2017 року. Повний текст постанови складений 07 грудня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після виготовлення повного тексту.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_2

ОСОБА_3