Справа № 2а-956/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-956/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю.

при секретарі - Радюк Ю.Ю.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Відділу ДАІ міста Рівне про визнання протиправними дій інспектора ВДАІ з ОАТ м. Рівне та АТІ УДАІ УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_2, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся 15 січня 2010 року в суд із позовом до Відділу ДАІ міста Рівне УМВС України в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі.

Письмових заперечень на позовну заяву відповідачем не надано.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, повністю підтвердив обставини викладені в позові, та просить позов задовольнити.

Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду позову судовою повісткою у встановленому порядку в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду справи не надав.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії ВК № 065747 від 15 січня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності - ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 430 грн.

Згідно вищевказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ВК № 065747 від 15 січня 2010 року, ОСОБА_1. 15 січня 2010 року в 12.23 годині в місті Рівне по вулиці Гагаріна-Грушевського керуючи автомобілем «ОСОБА_3 Е» д.н. НОМЕР_1 не виконав вимогу сигналу світлофора, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимогу п.8.7.3 «є» Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення передбачене ст. 122 ч.2 КпАП України.

З наданих позивачем документів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ВК 069888, від 15.01.2010 року, де наявні пояснення позивача, згідно яких вбачається, що він дійсно у вищевказаний час рухався по вказаній дорозі, з порушенням не згідний, оскільки звільняв перехрестя на жовтий сигнал світлофора, закінчував маневр. Зазначено, що дане правопорушення зафіксоване на прилад візир 0711241, проте фотознімки чи інші докази фіксації правопорушення в наданих позивачем матеріалах відсутні..

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_4 показала, що порушення правил дорожнього руху в діях позивача на вказаний постановою час і місце, як пасажир автомобіля, керованого позивачем, не вбачає, оскільки позивач в'їхав на перехрестя на зелене світло світлофора разом із іншими транспортними засобами, при виїзді із перехрестя вже горіло жовте світло, проте водій зобов'язаний був закінчити маневр проїзду перехрестя розпочатого на зелене світло, щоб не створити затору транспортних засобів. Вона була на першому сидінні, є водієм із багаторічним стажем, звертала увагу на дотримання вимог ПДР позивачем на дорозі.

Таким чином, відповідачем не відібрано пояснення від свідків та очевидців адміністративного правопорушення, які могли б засвідчити факт адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.16.8 Правил дорожнього руху, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач не вказав і суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства. Таким чином, відповідач наклавши штраф за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП перевищив свої повноваження та порушив вимоги КУпАП. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 17, 18, 19, 70, 71, 122, 143, 159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову старшого інспектора РР ДПС ВДАІ м. Рівне ОСОБА_2 серії ВК № 065747 від 15 січня 2010 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 430 грн. скасувати, провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук