Справа № 631/164/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 р.Справа № 631/164/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 24.10.2017р. по справі № 631/164/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації в Харківській області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання проведення нарахування та виплати грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації в Харківській області (надалі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком за 2016 рік протиправною;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити 4730 грн щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 24.10.2017р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, справу розглядати за відсутності уповноваженого представника.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.11).

16.11.2016р. позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та доплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік в розмірі 4730 грн. (а.с.14).

07.12.2016р. позивачу відмовлено у виплаті разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з посиланням на постанови КМУ від 02.03.2016р. №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (а.с.16).

16.01.2017р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про нарахування та доплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік в розмірі 4730 грн. (а.с.12-13).

Однак, 30.01.2017р. позивачу відмовлено у виплаті разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з посиланням на Закон України «Про державний бюджет України на 2016 рік» (а.с. 15).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році відповідач правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 17 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», авансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного та місцевого бюджетів.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим кодексом та законом про Державний бюджет України, якщо іншими нормативно - правовими актами бюджетні кошти визначаються інакше, ніж у цьому кодексу, застосовуються відповідні норми цього кодексу.

Законом України від 28.12.2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо форми міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015р., розділ VІ Прикінцеві та Перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким встановлено, що нормами і положеннями статтей 12,13,14,15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, з набуттям законної сили Законом України від 28.12.2014р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Крім того, у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997р. у справі № 18/183-97, зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового ата, якщо інше не передбачено цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, з огляду на вище викладене вбачається, що за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається чинною на момент протікання правовідносин.

Таким чином, оскільки Закон України від 28.12.2014р. № 79- VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014р. № 79- VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

З Постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02.03.2016р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань» вбачається, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920грн.

Отже, розмір нарахованої та виплаченої позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідає вимогам законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин.

З матеріалів справи встановлено, що позивач отримав грошову допомогу, розмір якої визначено постановою КМУ №141 від 02.03.2016р.

Колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 09.10.1979р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004р.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012р. № 3-рп/2012, зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень.

Отже, Конституційний суд України в вказаному рішенні виходить з того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розумності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати відповідні умови життя кожному громадянину України.

Передбачені законом соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу ресурсів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідність запобігання с усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Так, невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який відповідно до п.2 ч.1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 24.10.2017р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 24.10.2017р. по справі № 631/164/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2017 р.