Справа № 804/3954/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2017 рокусправа № 804/3954/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року в адміністративній справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс»

до Соборної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про скасування акту та рішення,-

в с т а н о в и в :

ПрАТ «Укренерготранс» у червні 2017 року звернулося до суду з позовом, в якому просило скасувати рішення № 157 від 16.06.2017 про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким встановлено порушення з боку ПрАТ «Укренерготранс» та зобов'язано ПрАТ «Укренерготранс» повернути Фонду грошові кошти у розмірі 55,55 грн. (що складають суму надмірних витрат коштів Фонду) та сплатити штраф у розмірі 27,78 грн., всього 83,33 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Соборною районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено планову перевірку ПрАТ «Укренерготранс» щодо правильності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.04.2014 по 31.03.2017, за результатами якої складено Акт № 361 від 30.05.2017.

Перевіркою встановлено неправомірне витрачання ПрАТ «Укренерготранс» коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності при наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 на загальну суму 55,55 грн.

На підставі висновків перевірки Соборною районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 16 червня 2017 року винесено рішення № 157, яким ПрАТ «Укренерготранс» зобов'язано повернути кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (неправомірні витрати) у сумі 55,55 грн. та застосовано фінансові санкції за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності у сумі 27,78 грн.

Вважаючи рішення протиправним, ПрАТ «Укренерготранс» звернулося до суду з відповідним позовом про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до стаття 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до видів соціального страхування віднесно: у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності; від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; медичне.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає соціальному страхуванню відповідно до видів соціального страхування; страхові внески - кошти відрахувань на окремі види загальнообов'язкового державного соціального страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», кошти, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно зі статтею 21 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем або нею страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання виплат за окремими видами соціального страхування, крім пенсій усіх видів (за винятком пенсії по інвалідності), включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

Відповідно до статті 18 Закону страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Частиною 1 статті 22 Закону передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) необхідності догляду за хворою дитиною; 3) необхідності догляду за хворим членом сім'ї;

4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; 5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; 6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; 7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; 8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Відповідно до статті 24 Закону допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах: 1) 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років; 2) 60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п'яти років; 3) 70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п'яти до восьми років; 4) 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Укренерготранс» було визначено ОСОБА_1 розмір допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю на підставі листка непрацездатності № 939897 від 30.09.2015.

Відповідач дійшов висновку, що ПрАТ «Укренерготранс» невірно визначено розмір вказаної допомоги, оскільки підприємством помилково зараховано до страхового стажу час, протягом якого співробітниця ОСОБА_1 не була застрахованою особою, а саме період з 23.05.2011 по 24.03.2014, протягом якого отримувала від УПСЗН допомогу при народжені дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проте у відпустці по догляду за дитиною не перебувала, у зв'язку з чим помилково нараховано допомогу у розмірі 70 % від середньоденної заробітної плати замість 60%, що спричинило її переплату у розмірі 55,55 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості таких висновків, адже відповідно до положень статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Згідно зі статтею 4 Закону платниками єдиного внеску, зокрема, є підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами; осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини.

Механізм сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або допомогу при народженні дитини визначається Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2011 (пп.2 п. 1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що єдиний внесок нараховується за осіб, зазначених у підпункті 2 пункту 1 цього Порядку, - на суми допомоги при народженні дитини (крім суми, яка виплачується одноразово) та/або суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, нарахованої за базовий звітний період.

Згідно з пунктом 3 Порядку єдиний внесок нараховується у розмірі 22 відсотки суми грошового забезпечення, допомоги або компенсації.

За осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, в тому числі у разі отримання декількох видів грошового забезпечення, допомоги або компенсації одночасно, єдиний внесок визначається у розмірі мінімального страхового внеску за кожну особу, встановленого законом.

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради № 1866 від 02.06.2017, ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні та отримувала допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у період з 23.05.2011 по 24.03.2014, управлінням нараховувався та сплачувався єдиний внесок, подавалися відповідні звіти до органу доходів і зборів.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-7 по ОСОБА_1, Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у період з 23.05.2011 по 24.03.2014 сплачувався єдиний внесок.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Крім того, пунктом 32 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001, встановлено, що середня заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах і допомоги по тимчасовій непрацездатності, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється роботодавцями на підставі відомостей, що включаються до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що подаються до ДФС.

Вказані норми права спростовують доводи апелянта, що у реєстрі застрахованих осіб не здійснюється облік страхового стажу окремо за кожним із видів загальнообов'язкового державного соціального страхування в залежності від розподілу сплаченого внеску, а індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб форми ОК-7 в повній мірі відображають інформацію тільки про страховий стаж за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, адже звіти про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що подаються до ДФС, також використовуються при розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Крім того, суд зазначає, що будь-які суперечності в нормах чинного законодавства не мають тягнути за собою відповідальність для особи та мають трактуватися на її користь.

Судом встановлено, що при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ПрАТ «Укренерготранс» користувалося даними довідок про сплачені страхові внески, що були надані територіальним органом Пенсійного фонду України, тобто позивач діяв відповідно до приписів чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої про протиправність рішення відповідача № 157 від 16.06.2017.

Спростовуючи доводи апелянта щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині присудження судових витрат позивача за рахунок бюджетних асигнувань Соборної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки остання звільнена від сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що розподіл судових витрат не є тотожним питанню сплати судового збору та наявності пільг щодо його сплати при зверненні до суду.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року в адміністративній справі № 804/3954/17 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 04 грудня 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова