Справа № 807/2157/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2017 рокум. Ужгород№ 807/2157/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судці - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10 листопада 2016 року виконуючим обов'язки начальника управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області було винесено постанову ПАШ №0502 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 гривень щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відсутня схема маршруту та розклад руху).

Вказану постанову позивач вважає такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства та такою, що порушує його законні права та інтереси щодо зайняття підприємницькою діяльністю з надання послуг з перевезення пасажирів, а тому просить суд визнати таку протиправною та відповідно скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову, при цьому пояснивши, що оскаржувану позивачем постанову винесено з дотриманнями норм чинного законодавства, а адміністративно-господарський штраф на накладено на позивача у звязку із порушенням останнім вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів адміністративної справи, 26 жовтня 2016 року на адресу Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області надійшла скарга від ПАТ «Ужгородське АТП 12107» змістом, якої є те, що ПрАТ «Закарпатавтотранс» щоденно о 15:20 год. незаконно відправляє рейсовий автобус марки Volkswagen р/н А02752АС, який належить автомобільному перевізнику ОСОБА_4 - ліцензія серії АВ №465679, діє з 21.04.2009р. (а.с. 39), з автостанції «Ужгород - 2» по регулярному автобусному маршруту «Ужгород - Перечин» без відповідних дозвільних документів(а.с. 34).

З метою перевірки фактів, які викладені у скарзі посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області на підставі направлення на перевірку від 01.11.2016р. №014267(а.с. 36), 03 листопада 2016 року була проведена рейдова перевірка у м. Ужгороді.

За результатами перевірки відносно позивача складено акт № 014261 від 03.11.2016 року, в якому встановлено: надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: відсутня схема маршруту та розклад руху (а.с.37).

10 листопада 2016 року виконуючим обов'язки начальника управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області було винесено постанову ПАШ №0502 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 гривень щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами та вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням субєктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - субєкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, регулювалася Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління. При цьому згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті правонаступником майна, прав та обовязків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідується, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п. 13 Порядку № 1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку № 1567).

Згідно з абз. 2 п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки субєкта господарювання перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансінспекція, та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (п. 17 Порядку № 1567).

Так, під час проведення перевірки т/з марки Volksvagen р/н А02752АС, який належить автомобільному перевізнику ОСОБА_4 посадовими особами Управління було виявлено порушення, відповідальність за яке передбачено статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» а саме: надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів перелік яких визначено статтею 39 цього Закону - відсутня схема маршруту та розклад руху.

Щодо порушення територіальним органом Державної служби України з безпеки на транспорті законодавства про автомобільний транспорт, як вважає позивач та зазначає у своїй позовній заяві, суд зазначає таке.

У відповідності до статті 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка).

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є субєкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Щодо відсутності у позивача, який є власником транспортного засобу марки Volkswagen, р/н А02752АС, під час проведення перевірки необхідних документів суд зазначає, що стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» вимагає для здійснення регулярних пасажирських перевезень наявність таких документів: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається зокрема із акту перевірки, а саме графи номер дорожнього листа «відсутній», серія і номер ліцензійної картки та строк її дії «відсутній»(а.с. 37).

Крім цього, судом також встановлено, що перевізник здійснює регулярні рейси за маршрутом №475 «Ужгород - Новоселиця» згідно паспорту приміського автобусного маршруту загального користування (а.с. 40- 41), натомість відповідного паспорту на маршрут «Ужгород - Перечин», позивачем ні під час проведення перевірки, ні в судовому засіданні надано не було.

Слід також зазначити, що представником відповідача в ході розгляду даної адміністративної справи було надано копії табло автовокзалів АС Ужгород та АС Перечин, а також відповідну квитково касову відомість від 03.11.2016 року (а.с. 8), згідно яких вбачається, що ФОП ОСОБА_4 на авто Volkswagen LT 35 здійснював саме регулярні рейси за маршрутом Ужгород - Перечин та у зворотному напрямку Перечин - Ужгород (а.с. 35), без належних документів.

Окрім наведеного вище, суд також зазначає, що перелічені в ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи у водія були відсутні, що підтверджується копією акту перевірки, в якому у графі «пояснення водія про причини порушень» значиться «з актом ознайомлений»(а.с 37 зворот).

Відповідно до пункту 1.3 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту» від 07.05.2010р. №278 автомобільний перевізник повинен забезпечити:

водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху;

Пунктом 1.4 Наказу №278 встановлено, що схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень пред'являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю.

Згідно пункту 126 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» від 18.02.1997 №176, автостанція може додатково залучати для перевезення пасажирів автобуси перевізників, з якими укладені відповідні договори, за умови надходження офіційного повідомлення від перевізника про неможливість самостійно забезпечити виконання рейсу або перевезення пасажирів у разі короткострокового збільшення пасажиропотоку. У такому разі автостанція повинна офіційно повідомити протягом однієї доби організаторові регулярних перевезень.

У разі збільшення пасажиропотоку напередодні свят автостанція залучає до перевезення пасажирів перевізника, що обслуговує регулярні рейси на відповідному маршруті, а у разі його офіційної відмови - іншого перевізника, рухомий склад якого відповідає умовам перевезень. При цьому автостанція повинна повідомити організаторові регулярних перевезень за встановленою ним формою протягом 10 діб.

У відповідності до пункту 2.14 Наказу №278, інформація про перевізника, який отримав право обслуговувати маршрут регулярних перевезень, вноситься до відповідного реєстру автобусних маршрутів згідно з вимогами наказу Міністерства інфраструктури України від 20 травня 2013 року № 305 «Про затвердження Порядку формування, затвердження та ведення реєстру міжнародних, міжміських та приміських автобусних маршрутів загального користування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 липня 2013 року за № 1144/23676.

Так, згідно єдиного електронного реєстру міжміських та приміських автобусних маршрутів, Організатором на яких є Закарпатська облдержадміністрація, приміський автобусний маршрут «Ужгород-Перечин» обслуговує автомобільний перевізник ПАТ «Ужгородське АТП 12107», з яким укладено договір про організацію перевезень на автобусному маршруті загального користування 18.06.2015р. та діє по 17.06.2018р.(а.с. 45-46)

На підставі вищевикладеного та у відповідності до пункту 126 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» від 18.02.1997 №176, ПрАТ «Закарпатавтотранс» мав додатково залучати для перевезення пасажирів автобуси автомобільного перевізника ПАТ «Ужгородське АТП 12107», з якими укладені відповідні договори, за умови надходження офіційного повідомлення від ПАТ «Ужгородське АТП 12107» про неможливість самостійно забезпечити виконання рейсу або перевезення пасажирів у разі короткострокового збільшення пасажиропотоку. У такому разі автостанція повинна офіційно повідомити протягом однієї доби організаторові регулярних перевезень, що ПрАТ «Закарпатавтотранс» зроблено не було, натомість ПрАТ «Закарпатавтотранс», залучив до виконання приміського автобусного маршруту «Ужгород-Перечин» автомобільного перевізника ОСОБА_4, у якого відсутні дозвільні документи на виконання даного маршруту.

Згідно пункту 26 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» від 08.11.2006 № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Під час складання ОСОБА_5 № 014261 від 03.11.2016 року водію т/з ОСОБА_5 надано повідомлення - запрошення на розгляд справи за ОСОБА_5 № 014261 від 03.11.2016р. про допущення порушення автотранспортного законодавства перевізником ОСОБА_4В.(а.с 38).

ОСОБА_4 на розгляд справи 09.11.2016р. не з'явився, клопотання про перенесення розгляду справи від ОСОБА_4 не надходило.

У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка оформляється згідно з додатком 5 до Порядку.

В силу ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, встановивши вказані порушення в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області ОСОБА_6правомірно та у межах повноважень винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу ПАШ № 0502 від 10.11.2016 року за порушення абз. З ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на спростування висновків, викладених в акті перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З врахуванням вищевикладеного, а також зважаючи на те, що позивач не надав суду доказів порушення його законних прав та інтересів відповідачем щодо проведення перевірки, а така, як було досліджено судом, проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, водночас відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, тому суд прийшов до висновку щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимог і вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансінспекції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_7