Справа № 493/871/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 493/871/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Мясківська І.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченко К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на постанову Балтського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулась з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області в якому просила скасувати постанову № 221 у справі про адміністративне правопорушення від 11.05.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою № 221 від 11.05.2017 р. головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазур В.М., копію якої позивач отримала поштою 16.05.2017 р., неї було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КпАП України у зв'язку з невідповідністю даних технічного паспорту на будівництво даним, зазначеним в декларації про готовність об'єкту до експлуатації, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

ОСОБА_2 вважає оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною з тих підстав, що вона не була присутньою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та не отримала його копії. Також позивачці не було роз'яснено її права та обов'язки, відповідно до яких вона мала право на подання доказів та клопотань. Оскільки ОСОБА_2 не була присутня при складанні протоколу та винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, у неї не було можливості одразу отримати копію постанови.

Також позивач вказувала на те, що на момент складання протоколу від 03.05.2017 р. в Департаменті ДАБІ в Одеській області взагалі була відсутня декларація про готовність об'єкта до експлуатації, а отже і відсутні підстави для внесення недостовірних даних до декларації, тобто відсутній сам склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин ОСОБА_2 просила визнати протиправною та скасувати зазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 05.10.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Постанову № 221 у справі про адміністративне правопорушення від 11.05.2017 р. головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазур В.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КпАП України - скасовано.

На вказану постанову Балтського районного суду Одеської області від 05.10.2017 р. Департаментом ДАБІ в Одеській області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати вказану постанову суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що 03.05.2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Мазур В.М. відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 96 КпАП України.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вона не була присутньою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та не отримала його копії. Також позивачці не було роз'яснено її права та обов'язки, відповідно до яких вона мала право на подання доказів та клопотань. Оскільки ОСОБА_2 не була присутня при складанні протоколу та винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, у неї не було можливості одразу отримати копію постанови.

Так, у протоколі відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її заяви, клопотання, зауваження.

Разом з тим, у протоколі зазначено, що ОСОБА_2 роз'яснено її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КпАП України, повідомлено про розгляд справи о 10:00 год. 11.05.2017 р. у приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, а також вказано, що ОСОБА_2 відмовилась від підпису та отримання протоколу.

Вирішуючи справу суд першої інстанції дійшов до висновку, що вищевказані обставини не відповідають дійсності, оскільки протокол не містить доказів того, що при його складанні була присутня ОСОБА_2 Також відсутні докази того, що позивач відмовилась від підпису на протоколі. Відповідно, ОСОБА_2 не могли бути роз'яснені її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КпАП України, вона не могла скористатися своїми правами, була позбавлена можливості надати пояснення, заяви, клопотання, зауваження щодо складання протоколу, їй не вручався один екземпляр протоколу, а був надісланий Укрпоштою.

У зв'язку з викладеним суд першої інстанції констатував, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушеннями вимог ст.ст. 254, 256 КпАП України, порушено порядок притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, апелянт зазначає, що посилання ОСОБА_2 на її відсутність під час проведення перевірки та складання інспектором акту, протоколу та припису від 03.05.2017 р. не відповідають дійсності, оскільки позивач була присутня при проведення перевірки, надала інспектору свідоцтво про право власності на земельну ділянку, копії паспорту, проектну документацію та ін., про що свідчить фотофіксакція, зроблена інспектором при проведення перевірки.

Також апелянтом було надано фотографії, на яких зображений об'єкт будівництва, а також ОСОБА_2, що було підтверджено представником позивача у судовому засіданні. Крім того, сам представник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що остання була присутня під час проведення перевірки та складенні протоколу.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає передчасним та помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність жодних доказів на спростування доводів позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався за її відсутності та при цьому були порушені її права.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на наступному.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2017 р. підставою для його складання зазначено невідповідність даних технічного паспорту на будівлю даним, зазначеним у декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Тобто, правопорушення, на думку інспектора, полягало у тому, що ОСОБА_2 до декларації про готовність об'єкта внесено недостовірні дані.

Крім того, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення № 221 від 11.05.2017 р. встановлено, що назва об'єкта будівництва у поданій на реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації за № 2130/47 від 03.04.2017 р. в Департамент ДАБІ Одеської області не відповідають отриманим Містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки від 16.11.2012 р. № 13-18/18 видані відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Балтської районної Державної адміністрації та робочому проекту виготовленому ПБВКП «Будівничий». А саме: відповідно до отриманих Містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки назва та адреса об'єкта будівництва: «Офісні приміщення» за адресою: вул. Пролетарська, 17, м. Балта, Одеська область», але у поданій на реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації за № 2130/47 від 03.04.2017 р. у п. 1 інформації про об'єкт зазначено - «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення», а назва Робочого проекту - «Реконструкція з розширенням нежитлових приміщень під офісні приміщення».

У зв'язку з цим інспектором було зроблено висновок про те, що замовником будівництва ОСОБА_2 було внесено недостовірні дані у поданій на реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації за № 2130/47 від 03.04.2017 р., чим порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 244-6 КпАП України, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного нагляду розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства з питань надання документів, необхідних для здійснення будівництва, невиконанням вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Судова колегія наголошує на тому, що, як вбачається з листа Департамента ДАБІ в Одеській області від 14.04.2017 р. № 1015 05/1-3756, декларацію про готовність об'єкту до експлуатації, який розташований за адресою: Одеська область, Балтський район, м. Балта, вул. Пролетарська, 17, - повернуто для усунення виявлених зауважень та її оформлення згідно установлених вимог. Також було роз'яснено ОСОБА_2, що після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до територіального органу Департаменту ДАБІ в Одеській області, через центр надання адміністративних послуг, для реєстрації декларації.

Тобто, на момент складення протоколу від 03.05.2017 р. у Департаменті ДАБІ в Одеській області взагалі була відсутня декларація ОСОБА_2 про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки 14.04.2017 р. вона була повернута для доопрацювання з підстав її оформлення з порушенням вимог. Отже, відсутні підстави вважати, що до цієї декларації ОСОБА_2 було внесено недостовірні дані, та, відповідно, відсутні підстави для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КпАП України.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_2 і необхідність їх задоволення, проте з інших підстав, ніж було зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Відповідно до вимог ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив дану справу, але з помилковим обґрунтуванням та застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, змінити постанову Балтського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року з підстав задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 201; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області задовольнити частково, постанову Балтського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року змінити з підстав задоволення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 07.12.2017 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: К.В.Кравченко