Справа № 646/7820/17
Суддя: Сорока О. П.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/7820/17
№ провадження 2-а/646/228/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.17 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Сорока О.П. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, яким просить визнати протиправною відмову Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова у здійсненні перерахунку щомісячного довічного утримання, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 477 від 20 жовтня 2017 року та зобовязати Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 90 % з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання - з жовтня 2016 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 30133 грн. 33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 477 від 20 жовтня 2017 року.

Позов обґрунтовано тим, що постановою Верхової ради України від 22.09.2016 року, у звязку з поданням заяви про відставку, ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова. 30.09.2016 року наказом Голови Червонозаводського районного суду м.Харкова позивач відрахована зі штату вказаного суду. З жовтня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Слобожанському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова як суддя у відставці та отримує довічне грошове утримання у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. В той же час, позивачеві було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного утримання, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.11.2017 року залишено без розгляду вказаний адміністративний позов в частині вимог ОСОБА_1 до Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії за період з жовтня 2016 року по 07.05.2017 року

Представник відповідача подав до суду заперечення проти вищевказаного позову, в яких зазначено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує довічне грошове утримання. ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про перерахунок довічного грошового утримання, однак оскільки чинним законодавством не передбачено перерахунок грошового утримання з включенням до розрахунку матеріальної допомоги, управлінням позивачу рішенням відмовлено у перерахунку, про що повідомлено листом від 06.11.2017року. Рішення мотивовано тим, що нормами ст.133 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» , згідно якої суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, матеріальна допомога на оздоровлення не передбачена. У звязку з вищевикладеним, відповідач вважає, що підстави для врахування її у заробіток для обчислення щомісячного довічного грошового утримання відсутні. На підставі викладеного вважає, що управління діяло в межах покладених повноважень та згідно чинного законодавства України і не порушило права та законні інтереси позивача.

Дослідивши доводи позовної заяви та заперечень на позов, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 року ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова у зв'язку з поданням заяви про відставку та з жовтня 2016 року перебуває на обліку в Слобожанському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України міста Харкова.

Після відрахування ОСОБА_1 зі штату Червонозаводського районного суду м.Харкова, відповідальною особою було підготовлено пакет документів для отримання довічного грошового утримання судді, до якого також входила довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 544 від 04.10.2016 року про заробітну плату (26100,00 грн.), у якій не були вказані інші виплати.

Крім того, у звязку з підвищенням заробітної плати, 14.12.2016 року ОСОБА_1 була отримана довідка ТУДСА України в Харківській області № 04-50/754 від 14.12.2016 року про заробітну плату (28800,00 грн.)

20.10.2017 року ТУДСА України в Харківській області ОСОБА_1 була надано довідку № 477 про заробітну плату (30133,33 грн.) до якої також включені інші виплати.

У звязку з вищевикладеним, позивач звернулась до Управління з заявою про перерахунок пенсії та включення до її складу матеріальної допомоги на оздоровлення.

Рішенням Слобожанському обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова від 28.10.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді з урахуванням інших виплат, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не передбачена ст.133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а тому підстави для її врахування для обрахунку довічного грошового утримання судді відсутні.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до ч. 5 ст.48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення ОСОБА_1 суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ст.ст.133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.3.3 Інструкції №5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Аналіз наведених положень дає підставу для зазначення про те, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 вказаної статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів», яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Виходячи з положень частини другої зазначеної статті, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 90 % з включенням суми матеріальної допомоги за період, з урахуванням ухвали суду від 09.11.2017 року.

З урахуванням фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, задовольняючи позовну вимогу про визнання дій Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови позивачу у перерахунку довічного грошового утримання судді, необхідно скасувати рішення Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 28.10.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2-5, 8-12, 69-72, 79, 86-87, 94, 158-163 КАС України,

постановив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного утримання, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 477 від 20 жовтня 2017 року.

Скасувати рішення Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова від 28.10.2017 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобовязати Слобожанське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання у розмірі 90 % з включенням суми матеріальної допомоги, починаючи 08.05.2017 року, виходячи із розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 30133 грн. 33 коп. на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 477 від 20 жовтня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя О.П.Сорока