Справа № 329/1179/17
Суддя: Ломейко В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №329/1179/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року смт.Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Ломейко В.В.,за участю секретаря Богдан І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Чернігівського районного сектору Державної міграційної служби України в Запорізької області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про примусове видворення відповідача громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1 29.10.1962р.н за межі України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач позов визнав, і пояснив, що по досягненню 45 років через брак коштів не виїхав на територію ОСОБА_2 Федерації і не оформив новий паспорт. Знав про строк виїзду з території України до 01.09.2017 року, рішення від 02.08.2017р. про примусове повернення з України отримав на руки, не виконав його також через відсутність грошей.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У 2001 році гр. ОСОБА_1, 29.10.1962р.н. прибув на територію України по паспортному документу 67 98 097916 виданий 25.05.2000 року.

У звязку з фінансовими труднощами із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну не звертався.

02.08.2017 року Токмацьким РВ УДМС України в Запорізькій області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1, (а.с. 9-10), який був зобовязаний покинути територію України у термін до 01.09.2017 року.

Громадянин ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1 належним чином був ознайомлений з даним рішенням, про що свідчить підпис та повідомлений, що у випадку невиконання рішення про примусове повернення до нього буде застосовано примусове видворення відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін.

На теперішній час громадянин ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1 рішення про примусове повернення з України від 02.08.2017 року не виконав, перебуває на території України як незаконний мігрант, подальших підстав для законного перебування не має, не вживає заходів стосовно своєї легалізації, відсутні кошти, необхідні для проживання в Україні, також відсутній дозвіл на працевлаштування, що в майбутньому може призвести до порушення громадського порядку та вчинення злочинів, так як інших джерел для існування у відповідача відсутні.

Статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засаді змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 4 ст. 50 КАС України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства, зокрема, про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Як вбачається із положень ст. 26 Закону України„Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (…).

З огляду на викладене позивачем прийнято рішення від 02.08.2017р. про примусове повернення відповідача за межі України у термін до 01.09.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

В судовому засіданні встановлено, що рішення про примусове повернення відповідача за межі України на даний час ним не виконане.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Щодо громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1 обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, та унеможливлюють примусове видворення за межі території України не встановлено.

Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України „Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.

Крім того, відповідач не звертався до Управління Державної міграційної служби у Запорізької області з заявою про надання їй статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 4, 9, 16 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та, відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього Закону підлягає примусовому видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що він ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України (знову таки через відсутність грошових коштів), оскільки з 01.09.2017 року до теперішнього часу на Батьківщину не відбув.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин ОСОБА_1 знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв'язку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору відповідно до п. 13 ст. 183-7 КАС України, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись Законом України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, ст.ст. 18, 162, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Чернігівського районного сектору Державної міграційної служби України в Запорізької області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення постанови. Оскарження постанови не зупиняє її негайного виконання.

Суддя: В.В.Ломейко