Справа № 805/3992/17-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р. Справа №805/3992/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:14год.56хв.

постановлено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зеленова А.С.

секретаря Кононенко В.В.,

за участю:

представників позивача Вишневського Є.М.,

Мисника В.М.,

представника відповідача Ярової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Комунального автотранспортного підприємства 052810

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання нечинним наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.05.2017 №402 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810",

ВСТАНОВИВ:

Комунальне автотранспортне підприємство 052810 звернулося до суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання нечинним наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.05.2017 №402 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810"/а.с.4-6/.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірний наказ був винесений відповідачем на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2017 по справі №234/5028/17, якою було задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Ремез В.О. про призначення позапланової документальної перевірки по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000016 від 06.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Надано дозвіл та зобов'язано службових осіб ГУ ДФС України у Донецькій області, розташованого за адресою: 87526, Україна, Донецька обл., м. Маріуполь, вул.130-ї Таганрозької дивізії буд. 114, на проведення позапланової документальної виїзної перевірки КАТП «052810» за адресою: м. Краматорськ, вул. Охтирська (Артема), 235, з правом виїзду на місце розташування полігону ТПВ за адресою: м. Краматорськ, вул. Танкістів, 182, на предмет правомірності застосування коефіцієнту «1» при обчисленні екологічного податку та з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати екологічного податку посадовими особами Комунального автотранспортного підприємства «052810» (), юридична адреса: 84303, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Охтирська (Артема), 235, за період з січня 2014 року по грудень 2016 року.

На підсаві вказаної ухвали слідчого судді Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято наказ від 04.05.2017 №402 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810». Вважає спірний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Просив суд визнати нечинним наказ Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.05.2017 №402 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810".

Представники позивача у судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додаткових поясненнях, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, в матеріалах справи наявні заперечення проти позову, в яких зазначено, що спірний наказ було прийнято податковим органом в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2017 по справі №234/5028/17, яка на момент винесення спірного наказу була чинна. Посадові особи підприємства допустили перевіряючих до перевірки, у журналі реєстрації перевірок підприємства зроблено запис від 10.05.2017 №73. Крім того, зазначив, що у разі порушення порядку та підстав призначення перевірки, позивач повинен був захищати свої інтереси шляхом недопуску посадових осіб податкового органу до проведення перевірки.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - Комунальне автотранспортне підприємство 052810 зареєстроване, в якості юридичної особи 20.10.1993 року () за адресою:84303, Донецька область, м. Краматорськ, вул.. Артема, буд.235 , що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.39-40/.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю,повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2017 у справі №234/5028/17 від 06.04.2017 по справі №234/5028/17 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Ремез В.О. про призначення позапланової документальної перевірки по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000016 від 06.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Надано дозвіл та зобов'язано службових осіб ГУ ДФС України у Донецькій області, розташованого за адресою: 87526, Україна, Донецька обл., м. Маріуполь, вул.130-ї Таганрозької дивізії буд. 114, на проведення позапланової документальної виїзної перевірки КАТП «052810» за адресою: м. Краматорськ, вул. Охтирська (Артема), 235, з правом виїзду на місце розташування полігону ТПВ за адресою: м. Краматорськ, вул. Танкістів, 182, на предмет правомірності застосування коефіцієнту «1» при обчисленні екологічного податку та з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати екологічного податку посадовими особами Комунального автотранспортного підприємства «052810» (), юридична адреса: 84303, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Охтирська (Артема), 235, за період з січня 2014 року по грудень 2016 року/а.с.9-12/.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2017 у справі №234/5028/17 від 06.04.2017 по справі №234/5028/17 була оскаржена до Апеляційного суду Донецької області. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25.05.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження /а.с.43-44/.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ухвали проведення перевірки доручене працівникам ГУ ДФС у Донецькій області.

04.05.2017 Головне управління ДФС у Донецькій області винесло наказ №402 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810 () з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати екологічного податку за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 /а.с.7-8/ .

Направлення від 04.05.2017 №392 та №393 були пред'явлені особисто під підпис директору Комунального автотранспортного підприємства 052810 Миснику В.М. В журналі реєстрації перевірок зроблено відповідний запис від 10.05.2017 №73/а.с.92,93/.

При цьому, позивач допустив посадових (службових) осіб до проведення перевірки, яка станом на час розгляду справи проведена, про що складено акт від 29 травня 2017 року Головного управління ДФС у Донецькій області складено акт №3/05-99-14-13/05448946 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810 з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати екологічного податку за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 /а.с.53-61/.

З урахуванням висновків акту перевірки від 29.05.2017 №3/05-99-14-13/05448946 ГУ ДФС у Донецькій області 22 червня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення № форми «Р», яким КАП 052810 збільшено суму грошового зобов'язання у розмірі 6452987,05грн./а.с.74/.

Податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2017 оскаржується у судовому порядку, Донецьким окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі №805/2472/17-а Комунального автотранспортного підприємства 052810 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення /а.с.24-25/.

Разом з цим, як зазначив Вищий адміністративний суд України у постанові від 12.12.2013 року по справі № 820/1099/13 (№К/800/30045/13), згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ про проведення перевірки.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.4, 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків і зборів, сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом, а також, подавати до контролюючого органу документи з їх обліку.

Статтею 20 Податкового кодексу України визначені права контролюючих органів, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 якої встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Види перевірок контролюючих органів, порядок та підстави для їх проведення визначені главою 8 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України 75.1 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників поданатків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначена така підстава для проведення документальної позапланової перевірки, як отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

В розумінні норм чинного законодавства України, а саме, Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кримінально - процесуального кодексу України рішення суду є обов'язковим до виконання на всій території України.

Тобто, приймаючи наказ про проведення позапланової документальної перевірки позивача на підставі ухвали суду, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений зазначеною нормою Закону.

Пунктом 8 розділу 1 зазначеного Закону Податковий кодекс України доповнений статтею 19-3 функції державних податкових інспекцій, відповідно до якої державні податкові інспекції здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

З аналізу зазначеної норми Закону вбачається, що вона не містить обмежень або заборони на проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, які базуються на твердженні щодо неправильного застосування норм Кримінально-процесуального кодексу України, і більше нагадують доводи апеляційної скарги на відповідну ухвалу слідчого суду, оскільки адміністративний суд не має те повноважень. До того ж, позивач, як було встановлено вище Апеляційним судом Донецької області було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що у справі, яка розглядається, відповідачем надані суду належні докази правомірності рішення, яке оскаржується, тому підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Комунального автотранспортного підприємства 052810 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання нечинним наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.05.2017 №402 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Комунального автотранспортного підприємства 052810"0 - відмовити.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 07 грудня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зеленов А.С.