Справа № 817/1992/16
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"08" грудня 2017 р. Справа № 817/1992/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

позивача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3, Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо невиплати компенсації за роботу в понадурочний час;

-зобов'язати сплатити компенсацію за роботу в понадурочний час за останні три роки роботи у розмірі 42581,04грн.;

-зобов'язати здійснити індексацію грошової суми 42581,04.;

-зобов'язати відповідача сплатити ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

- стягнути на користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 15000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що у зв'язку із звільненням із займаної посади відповідачем було проведено з ним остаточний розрахунок. Оскільки він проходив службу в органах податкової міліції, на нього поширюються всі ті норми чинного законодавства, які регулюють проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Відповідно до п.1 Постанови Кабінету міністрів України від 30.10.1998 №1716 "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114. Ні Податковим кодексом України ні вищевказаним Положенням не визначено (не встановлено) механізму проходження служби в органах податкової міліції (в частині робочого часу, часу відпочинку, соціального захисту, тощо). З урахуванням приписів ч.7 ст.9 КАС України позивач вважає, що у разі відсутності закону, який регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Таким законом, що регулює подібні правовідносини, у даному випадку, був Закон України "Про міліцію". Зазначає, що відповідачем всупереч норм Закону України "Про міліцію" та Кодексу законів про працю України не виплачено компенсацію за роботу в понадурочний час за період роботи 2013-2016 роки. Враховуючи, що відповідачем під час звільнення не здійснено повний розрахунок, просив зобов'язати останнього сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та здійснити індексацію компенсації за роботу в понадурочний час.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області щодо невиплати ОСОБА_3 компенсації за роботу в понадурочний час.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області сплатити ОСОБА_3 компенсації в розмірі 7231,78грн. (сім тисяч двісті тридцять одна гривня 78 коп.) за роботу в понадурочний час за період з 01 січня 2013 року по 21 червня 2016 року.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 індексації компенсації в розмірі 7231,78грн. за роботу в понадурочний час за період з 01 січня 2013 року по 21 червня 2016 року.

Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області сплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 91720,75грн. (дев'яносто одна тисяча сімсот двадцять гривень 75 коп.).

Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000,00грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь позивача ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судовий збір у розмірі 551,21грн.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, подало апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах податкової міліції і наказом Головного управління ДФС у Рівненській області №28-о від 21.06.2016 "По особовому складу податкової міліції" відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 29.01.1991 №114 та пункту 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, майор податкової міліції ОСОБА_3 був звільнений з посади заступника начальника штабу оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області та з органів податкової міліції в запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпункту "а" (за віком) з 21.06.2016 року (а.с.33 т.1).

Згідно цього наказу ОСОБА_3 виплачено компенсацію за невикористані відпустки: за 2014 рік в кількості 30 календарних днів, за 2015 рік в кількості 22 календарні дні та за 2016 рік в кількості 12 календарних днів.

Наказано також виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу при звільненні згідно з ст.9 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зі змісту довідки Головного управління ДФС у Рівненській області від 20.01.2017 №23/17-00-05-35 (а.с.35 т.1) вбачається, що ОСОБА_3 в червні 2016 року було нараховано та виплачено грошове забезпечення в сумі 136378,05грн., в тому числі:

1) Грошове забезпечення за відпрацьований час (грошове забезпечення, нічні, відпустка, оздоровчі) 5673,01грн.:

посадовий оклад - 1002,63грн. (за 10 р.д.) = 2100,00/19пл.р.д.*10 факт.відпр.р.д.;

набавка за звання - 65,79грн. (за 10 р.д.) = 125,00/19пл.р.д.*10 факт.відпр.р.д.;

надбавка за вислугу - 320,53грн. (за 10 р.д.) = (1002,63+65,79)*30%;

надбавка за високі досягнення - 694,48грн. (за 10 р.д.) = (1002,63+65,79+320,53)*50%;

відпустка - 1192,15грн. (за 4 к.д.);

матеріальна допомога на оздоровлення - 1450,00грн.;

премія - 725,00грн.;

доплата за нічні - 222,43грн. (за 46год.) - 2100,00/152пл.р.д.*46 факт.відпр.р.год.*35%;

2) грошова компенсація за невикористану відпустку - 21345,71грн. (за 64 к.д.);

3) вихідна допомога при звільненні - 88718,13грн. (за 19 років);

4) компенсація сум податку з доходів фізичних осіб - 20641,20грн.

Головне управління ДФС у Рівненській області грошовим атестатом №6/16 засвідчило, що ОСОБА_3 - заступнику начальника штабу оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області було встановлено: посадовий оклад - 2100,00грн. на місяць, оклад за військовим або спеціальним званням - 125,00грн. на місяць, відсоткову надбавку за вислугу років в розмірі 30%, надбавку за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% - 1446,25грн. на місяць (а.с.36 т.1).

З огляду на специфіку несення служби на посаді заступнику начальника штабу оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області, яка полягала у добових нарядах штабу згідно графіка, позивач вважає, що з січня 2013 року по червень 2016 року відпрацював понад норму (понад 41 годину на тиждень), а відповідач при здійсненні остаточного розрахунку не оплатив відпрацьовані надурочні години.

Такі обставини позивачем були виявлені у червні 2016 року і позивач вказує, що саме з цього моменту він дізнався про порушення його права.

23.09.2016 ОСОБА_3 звернувся до управління Держпраці у Рівненській області зі скаргою (а.с.10 т.1), якою просив перевірити правильність нарахування заробітної плати за час його роботи в органах податкової міліції за період 2013-2016 роки, оскільки при звільненні позивача з роботи з ним були проведенні остаточні розрахунки не в повному розмірі (не враховано понадурочний час та роботу у вихідні і святкові дні).

Управління Держпраці у Рівненській області листом від 06.10.2016 №17-04/2556 повідомило, що проходження служби особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, її оплату, звільнення та інше врегульоване Законом України "Про міліцію" та положеннями про проходження служби рядовим і начальницьким складом цих органів, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114. Управління Держпраці у Рівненській області не наділене повноваженнями перевіряти відносини, передбачені Законами України "Про міліцію", "Про Національну поліцію України" та розділом ХVІІІ-2 Податкового кодексу України. Одночасно поінформовано, що при виникненні трудового спору ОСОБА_3 має право звернутись з позовом до суду (а.с.11 т.1).

Вважаючи, що під час проходження служби в органах податкової міліції та при звільненні відповідач неналежним чином проводив нарахування і виплату позивачу грошового забезпечення, а також інших належних йому виплат, що завдало йому моральної шкоди, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з наявних у матеріалах справи табелів обліку та використання робочого часу, табелів обліку використання робочого часу добового наряду, розпоряджень про призначення добового наряду, розрахункових листів (а.с.68-162 т.1, 1-250 т.2, 1-170 т.3) вбачається, що позивач в період з січня 2013 року по червень 2016 року працював надурочно і оплату за відпрацьований надурочний час відповідачем не здійснено

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.45 Конституції України максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Статтею 348 Податкового кодексу України визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Відповідно до п.356.1 ст.356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про міліцію" для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства.

Згідно з п.1 Постанови Кабінету міністрів України від 30.10.1998 №1716 "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 №114 (далі - Положення №114).

За змістом пункту 2 Положення №114 до осіб старшого начальницького складу відносяться особи, що мають спеціальне звання майора податкової міліції. Судом першої інстанції встановлено, що позивач на день звільнення обіймав посаду заступника начальника штабу оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області, у званні - майор податкової міліції (а.с.9 т.1).

Згідно з пунктом 21 Положення №114 для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства.

Тобто, на зазначених осіб у випадку несення служби понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні, розповсюджуються правила загального законодавства, якщо інше не передбачено спеціальним.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року №499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка була чинною до 31.10.2016 року (далі - Інструкція №499).

Відповідно до пункту 3.7.3 Інструкції №499 служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулів не допускається.

В силу пунктів 3.7.4 та 3.7.5 Інструкції №499 підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ. Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов'язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин.

Тобто, в силу положень Інструкції №499 підставою для виплати компенсації за службу в надурочний час, у вихідні та святкові дні є відповідні письмові накази керівників органів внутрішніх справ, графіки нарядів чергувань та щомісячні табелі обліку робочого часу з обов'язковою відміткою в ньому відпрацьованих годин.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 знаходився на чергуванні у 2013-2016 роки по добово (24 години).

Відповідач не заперечує, що в силу специфіки діяльності чергової частини відділу податкової міліції Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_3 ніс службу за графіком роботи чергової частини: 24 години чергування після чого 48 годин відпочинку (т.1 а.с.61-66).

Відповідач також визнав і надав суду першої інстанції за спірний період табелі обліку використання робочого часу добового наряду штабу ОУ ГУ ДФС у Рівнеській області (т.1 а.с.70-162), графіки чергувань відповідальних від керівництва (т.1 а.с.180-224), розпорядження про призначення добового наряду (т.1 а.с.234-250, т.2 а.с.1-170).

Проаналізувавши вказані первинні документи та приписи нормативних документів, що регулювали умови проходження служби в органах податкової міліції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, в за період служби позивач ніс службу надурочно.

Крім того, вказана обставина підтверджується і змістом окремого доручення №70/17-00-08-12 від 14.10.2013, з якого слідує, що з метою усунення порушень трудової та фінансової дисципліни, недопущення додаткових витрат бюджетних коштів на оплату праці співробітників, які заступають на добове чергування до чергової частини штабу оперативного управління Головного Управління, а також забезпечення цих працівників права на відпочинок згідно з чинним законодавством доручено: начальнику оперативного управління Головного управління забезпечити складання та використання графіків чергувань працівників управління в черговій частині у 4 зміни; начальнику відділу фінансово-економічної роботи бухгалтерського обліку розробити зразок табеля обліку робочого часу співробітників, які заступають на цілодобове чергування з метою фіксації фактично відпрацьованого часу (т.1 а.с.225). Вказані порушення законодавства про працю відповідачем були усунуті лише на три місяці, листопад-грудень 2013 року та січень 2014 року.

Зазначені обставини відповідачем не спростовано.

В ході розгляду справи суб'єкт владних повноважень не надав пояснень та доказів правомірності здійснення ним обліку робочого часу позивача за спірний період.

Не надав відповідач також і своїх обґрунтованих розрахунків щодо правомірності нарахованого позивачу грошового забезпечення в цей період.

Покликання представника відповідача на те, що позивач не виконував роботу, яка не входить до кола його обов'язків, а тому відсутні підстави стверджувати, що позивачем в спірний період часу виконувалася надурочна робота, а відтак, і відсутні підстави для її оплати, колегія суддів відхиляє, оскільки виконання покладених на позивача обов"язків має узгоджуватись із нормальною тривалістю робочого часу працівника податкової міліції і не може перевищувати 41 годину на тиждень, як то встановлено абз. 1 п. 21 Положення.

Крім того, наказом МВС України від 28 квітня 2009 року №181 затверджено Інструкцію Про організацію діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань , яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин. Пунктом 1.5 Інструкції передбачено, що працівники чергової частини несуть службу у форменому одязі встановленого зразка їх робота організовується в чотири зміни тривалістю 24 години кожна. При тимчасовій неможливості забезпечити чотиризмінну роботу чергової частини (при некомплекті, у разі хвороб, відпусток чи з інших причин) штатним працівникам чергових частин, а також підмінним черговим може надаватися відпочинок тривалістю 48 годин (п. 1.6 Інструкції).

Таким чином, нормальна тривалість робочого часу позивача не повинна була перевищувати 41 годину на тиждень, а в разі, коли відповідач з об"єктивних причин тимчасово не міг забезпечити чотиризмінну роботу чергової частини, останній мав компенсувати надурочну службу позивача відповідно до приписів Положення №114 та Інструкції №499 .

Відтак, залучення ОСОБА_3 до служби у понаднормовий час підтверджується належними та допустимими доказами.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що остаточний розрахунок (ненарахування та невиплата грошових коштів за надурочні роботи) із позивачем на день його звільнення із органів податкової міліції відповідачем проведений не був.

З огляду на те, що предметом розгляду у даній справі є законність дій відповідача щодо оплати праці позивача в період проходження ним служби в органах податкової міліції з 01.01.2013 року по 21.06.2016 року на посаді заступника начальника штабу оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області та наявності підстав для виплати компенсації за роботу в понадурочний час протягом вказаного періоду служби, судом апеляційної інстанції було запропоновано призначити в справі судову експертизу.

На призначення судом апеляційної інстанції судово-бухгалтерської експертизи сторони не погодились

Щодо розміру компенсації за роботу в понадурочний час за останні три роки роботи у заявленій позивачем сумі 42581,04грн. суд першої інстанції обґрунтовано виходив з приписів ч.1 ст.106 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. А також з приписів підпунктів 3.7.1., 3.7.2. 3.7.3 пункту 3.7 розділу ІІІ Інструкції №499 - при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів і 120 годин на рік.

Служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Позивач зазначив, що він в усній формі звертався до керівництва Головного управління ДФС у Рівненській області з приводу усунення порушень законодавства про працю щодо надурочних робіт та збільшення кількості змін чергування з трьох до чотирьох, однак відповідачем вказані звернення до уваги взяті не були. Відповідачем вказані доводи позивача не спростовані.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, чи звертався позивач до відповідача з приводу надання компенсації в грошовій формі, або ж надання інших днів відпочинку за службу у дні відпочинку та святкові дні.

Колегія суддів звертає увагу, що табелі обліку робочого часу містять відомості про перебування на відпочинку позивача. Проте, а ні відповідач, а ні позивач відповідних доказів не надали, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що компенсації за роботу понаднормово підлягають лише 120 годин на рік (п.п. 3.7.2 пункту 3.7 Інструкції №499 )

Суд першої інстанції обрахував кількість годин робочого часу в поточному місяці, поділивши кількість робочих днів у відповідному місяці на денну кількість робочих годин (при 41 денному робочому тижні, 8,2 робочі години в день).

Розрахунки суду першої інстанції щодо суми компенсації позивачу за надурочні роботи в період 2013-2016 років у сумі 7231,78грн. є правильними і узгоджуються з п.п. 3.7.2 пункту 3.7 Інструкції №499.

Обґрунтованими вважає колегія суддів і висновки суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо зобов'язання здійснити індексацію грошової суми 42581,04грн.

В силу приписів ст.2 Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

На виконання вказаного закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17.03.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до п.1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України 13.01.2004 №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713 (далі - Інструкція) для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.

До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до п.2.2. Інструкції, фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До складу фонду додаткової заробітної плати входять, зокрема, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників (п. 2.2.7).

З огляду на положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку та Інструкції, нарахування та виплати за службу в надурочний час є складовою оплати праці (грошового забезпечення) ОСОБА_3, що підлягали індексації.

З урахуванням вказаних законодавчих приписів, суд першої інстанції обґрунтовано зобов"язав відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 індексацію компенсації в розмірі 7231,78грн. за роботу в понадурочний час за період з 01 січня 2013 року по 21 червня 2016 року, задовольнивши позов частково.

Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, то суд першої інстанції керувався положеннями ст.116 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ст.117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до пункту 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 №499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до Методичних рекомендації з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції, затверджених Наказом Державної фіскальної служби №973 від 02.12.2015, грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції складається з посадового окладу, надбавки за вислугу років, окладу за спеціальним званням та інших додаткових видів грошового забезпечення: надбавки, доплати, премії тощо, передбачених чинним законодавством. Для виплати грошової компенсації до розрахунку береться середньоденне грошове забезпечення місяця настання події, яке множиться на кількість каледарних днів невикористаної в році звільнення відпустки. Середньоденне грошове забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення (без урахування премії та виплат одноразового характеру) місяця настання події з урахуванням премії, виплаченої у місяці, що передує події, на кількість календарних днів цього місяця.

Згідно з довідкою Головного управління ДФС у Рівненській області №24/17-00-05-35 від 20.01.2017 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_3 складає 333,53 грн. (а.с.34 т.1).

Отже, затримка виплати при звільненні в повному обсязі коштів, належних позивачу з 22.06.2016 по день постановлення судом першої інстанції судового рішення (28.07.2017) становить 275 робочих днів. Відтак, суд першої інстанції правильно стягнув на користь позивача 91720,75грн. (333,53грн.* 275 днів) грошового забезпечення.

Згідно зі ст.237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4, судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З огляду на наявність вини та протиправність дій відповідача, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог та визначення розміру моральної шкоди в сумі 1000,00грн.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "28" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "08" грудня 2017 р.