Справа № 242/3767/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року справа №242/3767/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ястребової Л.В., суддів: Василенко Л.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2017 р. у справі № 242/3767/17 (головуючий І інстанції Пирогова Л.В.) за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: Державне підприємство "Селидіввугілля" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2В.) звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, Управління), третя особа: Державне підприємство "Селидіввугілля", в якому з урахуванням уточнення просив: визнати дії відповідача неправомірними та скасувати рішення №1515 від 18.08.2017 року; зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15.08.2017 року № 1515 про перерахунок пенсії по збільшенню стажу; зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального пільгового стажу в повному обсязі на підставі записів в трудовій книжці БТ № 9762531 період роботи з повним робочим днем під землею: на ВП «Шахта «України» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2015 року по 30.06.2017 року та з 01.07.2017 року по 18.07.2017 року; на підприємстві ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» з 14.04.2005 року по 03.09.2006 року; на підприємстві ТОВ «Донецьквуглепроходка» з 17.09.2006 року по 31.08.2007 року (а.с.2-4, 27).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено. Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1515 від 18.08.2017 року про відмову позивачу в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов'язав Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву №1515 від 15.08.2017 року позивачу та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 14.05.2005 р. по 03.09.2006 р. на підприємстві ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка», з 17.09.2006 р. до 31.08.2007 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглепроходка» в повному обсязі на підставі записів трудової книжки; зобов'язав Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу позивачу періоди роботи з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 30.06.2017 р. на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля»; стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати по справі в розмірі 640 грн. (а.с.34-42).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що період роботи з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 30.06.2017 р. на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» не зарахований до стажу, оскільки підприємством не сплачено страхові внески. Період роботи з 14.05.2005 р. по 03.09.2006 р. на підприємстві ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» не зарахований, оскільки надана пільгова довідка не підтверджується фактичними спусками в шахту за цей період, а підприємство де працював позивач перебуває на непідконтрольній території. Період з 17.09.2006 р. до 31.08.2007 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглепроходка» зарахований до пільгового стажу за фактичними спусками в шахту 11 місяців 8 днів (а.с.45-48).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

15.05.2017 року позивач звернувся до Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області із заявою №1515 для перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Селидовського об'єднаного управління ПФУ Донецької області №1515 від 18.08.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії по збільшенню пільгового стажу через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 15 років в підземних умовах. Відповідачем до пільгового стажу не зараховано періоди роботи в ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» - оскільки надана довідка не підтверджує фактичні спуски в шахту та підприємство перебуває на не підконтрольній українській владі території, з 17.09.2006 р. до 31.08.2007 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглепроходка», з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 30.06.2017 р. на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» - через відсутність відомостей про сплату єдиного соціального внеску до ПФУ України (а.с.6).

Відповідно до записів трудової книжки позивача: з 14.04.2005 р. по 03.09.2006 р. працював на підприємстві ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» на підземних роботах з повним робочим днем в шахті та звільнився за власним бажанням (ст.38 КЗпП України); з 17.09.2006 р. по 31.08.2007 р. працював на підприємстві ТОВ «Донбасвуглепроходка» де працював на підземних роботах з повним робочим днем в шахті та звільнився за власним бажанням (ст.38 КЗпП України); з 25.09.2007 р. по 18.07.2017 р. працював на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» де працював на підземних роботах з повним робочим днем в шахті та звільнився за власним бажанням (ст.38 КЗпП України) (а.с.9-12).

Зі змісту довідок про заробітну плату №1-1400 від 01.09.2017 р, №1-1516 від 15.09.2017 р., №1-1515 від 15.09.2017 р., що позивач працював на ВП «Шахта «Україна» з 25.09.2007 р. по 18.07.2017 р. та за періоди роботи на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», які є спірними, позивачеві щомісяця нараховувалась заробітна плата, з якої нараховано ЄСВ та перераховано до ПФУ (а.с.5, 25, 26).

Крім того, від ДП «Селидіввугілля», на запит суду апеляційної інстанції щодо надання інформації про умови праці позивача у період з 17.09.2006 року по 17.10.2006 року, надійшов лист в якому зазначено, що позивач в період з 17.09.2006 року по 17.10.2006 року працював саме прохідником на підприємстві «Донбасвуглепроходка», на якому була проведена атестація робочого місця прохідника підземного та підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 1. Також, за вказаний період підприємством було сплачено страхові внески.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено загальний та пільговий стаж роботи у спірні періоди.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючою довідкою.

Відповідний стаж роботи позивача в період з 14.04.2005 року по 03.09.2006 року та з 17.09.2006 р. до 31.08.2007 року з повним підземним робочим днем на підземних роботах в шахт за професією що передбачена Списком, і підтверджено записом в трудовій книжці. Крім того, відповідач не заперечує подання позивачем уточнюючої довідки № 02/56 від 08.04.2016 року, яка також підтверджує роботу позивача за професією, яка надає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем не враховано уточнюючу довідку, оскільки довідка не містить дані щодо фактичних спусків в шахту. Колегія суддів зазначає, що п. 20 Порядку № 637 визначає вичерпні данні яка повинна містити довідка, в яких відсутні вимоги щодо наявності інформації щодо фактичних спусків в шахту.

Також, колегія суддів зазначає, що витребування додаткових довідок про спеціальний пільговий характер роботи є зайвим, оскільки трудова книжка містить в собі повну інформацію щодо професії, передбаченої зазначеною нормою, підземного характеру роботи. Отже, вимоги відповідача щодо надання уточнюючої довідки за наявністю записів у трудовій книжці які підтверджують пільговий стаж роботи позивача, не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Стосовно неможливості провести перевірку підприємства ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка», яке розташовано на території непідконтрольній українській владі, колегія суддів зазначає наступне.

За положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Колегія суддів зазначає, що за вимогами чинного законодавства, неможливість проведення перевірки правомірності видачі довідки не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача на зарахування період з 17.09.2006 р. до 31.08.2007 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглепроходка» до пільгового стажу за фактичними спусками в шахту 11 місяців 8 днів, оскільки, законодавством передбачено зарахування до пільгового стажу всього періоду роботи за цією професією, розрахунок стажу змінюється в разі неритмічної роботи підприємства чи організації, що підтверджується відповідними первинними документами. Неритмічна робота підприємства на якому позивач працював, відповідачем не доведена.

Отже, відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу весь період роботи з 14.05.2005 р. по 03.09.2006 р. на підприємстві ДВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» та з 17.09.2006 р. до 31.08.2007 р. на підприємстві ТОВ «Донбасвуглепроходка».

Стосовно не зарахування до страхового стажу позивачу періоди роботи з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 30.06.2017 р. на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», колегія суддів зазначає наступне.

Стосовно не зарахування до пільгового та страхового стажу періоду роботи на підприємстві через відсутність сплати страхових внесків до Пенсійного Фонду України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1 статті 20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини 12 статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 статті 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, у частині 10 статті 20 Закону № 1058-IV, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст.106 Закону № 1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Також, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року, внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI та виключено положення п.2 ч.1 ст.4 зазначеного закону, яка передбачала, що до платників єдиного внеску віднесено працівників - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють.

Отже, з 01.01.2016 року позивач не є платником єдиного соціального внеску та фактично позбавлений можливості забезпечення сплати сум єдиного внеску.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

На підставі викладеного, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов'язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що підприємством із заробітної плати позивача щомісячно утримувались суми страхових внесків, що було відображено у щомісячних звітах підприємства поданих до податкового органу При цьому, підприємством внески були сплачені, що підтверджується відповідними довідками підприємства.

Також, колегія суддів не приймає посилання апелянта на неритмічну роботу ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», оскільки зазначене належними доказами не підтверджено.

Отже, відповідач неправомірно не зарахував до страхового стажу позивачу періоди роботи з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р., з 01.11.2015 р. по 30.06.2017 р. на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля».

Також, колегія суддів зазначає, що Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначений вище період роботи позивача підлягає зарахуванню до пільгового та страхового стажу.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2017 р. у справі № 242/3767/17 - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2017 р. у справі № 242/3767/17- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_3