Справа № 464/5218/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10627/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Шинкар Т.І., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Полуліх Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22.09.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.08.2017 року звернувся до суду з позовом до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії як інваліду другої групи, зобов'язати відповідача призначити йому як інваліду другої групи пенсію по інвалідності у відповідності до частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22.09.2017 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач працює в органах прокуратури Львівської області з 30.10.2001 року на даний час перебуває на посаді прокурора відділу забезпечення представництва в суді управління представництва інтересів громадянина або держави в суді прокуратури Львівської області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 та довідкою прокуратури Львівської області №11-978вих-17 від 31.07.2017 року.

25.06.2015 року позивачу призначено пенсію по третій групі інвалідності загального захворювання, передбачену Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року, згідно протоколу 17.07.2015 року №3034, на підставі заяви про призначення пенсії від 02.07.2015 року.

Відповідно до довідки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №359741 від 19.04.17, позивач є інвалідом другої групи загального захворювання.

09.06.2017 року позивач звернувся до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявою щодо переведення на пенсію по інвалідності другої групи відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням відповідача від 20.07.2017 року №2062 відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності другої групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Дане рішення мотивоване тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», тому з 01.06.2015 року пенсії по інвалідності другої групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в порядку та на умовах, визначених даним законом, не призначають (не перераховують).

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, який набирав чинності з 15 липня 2015 року (далі - Закон №1697-VII).

Відповідно до частини 9 статті 86 Закону №1697-VII прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Частиною 6 статті 86 Закону №1697-VII передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Згідно із записами в трудовій книжці позивача ОСОБА_1 з 30.10.2001 працює в органах прокуратури на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, прокурора, старшого прокурора. На час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності на підставі частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з інвалідністю II групи, трудовий стаж позивача в органах прокуратури складав більше 10 років відповідачем не заперечується.

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Оскільки на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності ІІ групи на підставі частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» позивач набув стаж роботи в органах прокуратури більше 10 років та йому встановлено інвалідність II групи за загальним захворюванням, тому він має право на призначення пенсії відповідно до частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015 (далі - Закон №213-VIII) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На час прийняття Закону №213-VIII та з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, положеннями статті 50-1 якого регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України, а відтак, пункт 5 Прикінцевих положень Закон №213-VIII стосувався положень Закону №1789-ХІІ і саме за нормами вказаного закону неможливо було призначати пенсію працівникам прокуратури. Така мала призначатися відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

15 липня 2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (стаття 86), а також обмеження щодо виплати та обчислення розміру пенсії, та який є спеціальним по відношенню до спірних правовідносин.

Будь-які зміни до статті 86 Закону №1697-VII щодо відсутності права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії та на час розгляду справи не вносились. Положення Закону №1697-VII не визнані неконституційними та підлягають застосуванню.

Водночас, підстави позбавлення особи права на отримання пенсії відповідно до Закону №1697-VІІ встановлено частиною 12 статті 86 Закону №1697-VІІ, де покликання на пункт 5 Прикінцевих положень Закону №213-VIII відсутнє.

Оскільки положення статті 86 Закону №1697-VII є чинними, а отже, повинні бути застосовані при призначенні пенсії позивачу як працівнику прокуратури України, за наявності на день призначення пенсії спеціальної вислуги років понад 10 років та встановленої у законному порядку компетентними органами ІІ групи інвалідності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача у призначенні пенсії позивачу на підставі частини 9 статті 86 Закону №1697-VII з врахуванням вимог частини 2 та частини 6 статті 86 Закону №1697-VII.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Львова - залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова 22.09.2017 року у справі №464/5218/17 пр.№2-а/464/349/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді І.В. Глушко

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2017 року