Справа № 808/103/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 804/103/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - Кравченко С.І. дов від 10.03.2017

відповідача: - Бурашнікова О.С. дов від 11.09.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року

у справі № 808/103/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма « 40 років - Агро»

до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма « 40 років - Агро» звернулося до суду з позовом (з урахуванням уточнень - а.с. 44-49) до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 29.12.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 229365,81 грн., у тому числі за основним платежем 183492,65 грн. та 45873,16 грн. за штрафними санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням контролюючого органу порядку проведення камеральної перевірки, оскільки вважає, що вчинені відповідачем під час перевірки дії щодо обстеження земельних ділянок та направлення запиту на отримання інформації та документального підтвердження можуть бути здійснені виключно під час документальної перевірки. Крім того, позивач вважає необґрунтованим проведеним контролюючим органом обрахунок розміру грошового зобов'язання з орендної плати за землю, оскільки застосована відповідачем нормативна грошова оцінка земельних ділянок не відповідає даним Держгеокадастру.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що у відповідача були відсутні підстави для висновків про порушення позивачем вимог статті 271 ПК України за результатами проведення камеральної перевірки без дослідження первинних документів та встановлення обставин використання позивачем спірних земельних ділянок. Оскільки, необхідною передумовою для прийняття податкового повідомлення-рішення у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства є саме проведення перевірки, то в силу відсутності такої перевірки як юридичного факту (зокрема, у зв'язку з її незаконністю) податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Відповідач зазначає, що позивачем у поданій контролюючому органу податковій звітності з орендної плати за землю протиправно визначено розмір орендної плати з розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок із застосуванням коефіцієнту функціонального використання для сіножатей, оскільки за результатами дослідження статистичної звітності форми 4 сг за 2016 рік та проведеного співробітниками Пологівської ОДПІ обстеження земель сільськогосподарського призначення щодо фактичного використання встановлено, що земельні ділянки загальною площею 296,9228 га фактично розорені та засіяні культурами: озима пшениця, яровий ячмінь, стоколос, люцерна, експорцет. Контролюючий орган вважає, що вказані земельні ділянки фактично використовувались позивачем не за функціональним призначенням, а як рілля, у зв'язку з чим орендна плата за такі ділянки повинна розраховуватись виходячи із нормативно грошової оцінки, встановленої для ріллі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає, що товариство є спеціалізованим підприємством, яке вирощує велику рогату худобу, і надані позивачем документи свідчать, що у 2015 році відповідно до проведених обстежень, яке здійснено за участю представників державних органів, було прийнято рішення про проведення робіт з корінного поліпшення сіножатей шляхом проведення культуртехнічних та агротехнічних заходів з однорічним польовим періодом залуження, направлених на створення багаторічних культурних сіножатей тривалого строку використання, мета проведення робіт - підвищення врожайності природних кормових угідь і поліпшення забезпечення худоби високоякісним сіном відповідно до наукових рекомендацій.

Відповідачем проігноровані пояснення, що ТОВ « 40 років Агро» з 2011 року не застосовує технологію обробітку землі, яка передбачає сільськогосподарську операцію «орання» землі, на даний час ТОВ « 40 років Агро» застосовує безвідвальну та нульову технологію обробітку, яка дає можливість здійснювати посів сільськогосподарських культур по пожнивним залишкам, без проведення оранки, що є одним із етапів комплексного поліпшення сінокосів без зміни їх цільового призначення, тому встановлений відповідачем, начебто, безспірний факт розорення не відповідає дійсності

При цьому позивач зауважує, що культури: стоколос, люцерна та еспарцет, є багаторічними травами, тобто земельні ділянки зайняті даними культурами використовуються саме, як сінокоси і не можуть визначатись ріллею, що визначає фактичне використання земельних ділянок виключно як сіножатей.

Також позивач наполягає на тому, що відповідач вийшов за межі повноважень, встановлених для камеральної перевірки, фактично здійснив документальну перевірку, для проведення якої встановлено інші підстави та порядок.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ТОВ « 40 років Агро» (яке є правонаступником ТОВ « 40 років Жовтня») є сільськогосподарським підприємством, видами діяльності якого, зокрема, є вирощування зернових культур; вирощування інших багаторічних культур; відтворення рослин; розведення великої рогатої худоби, розведення свиней (т.2, а. с.44-55).

Для ведення господарської діяльності ТОВ «40 років Агро» передані у користування земельні ділянки на підставі договорів оренди, укладених між позивачем та Куйбишевською районною державною адміністрацією (а.с.65-137, т.1), у т. ч. орна земля, сінокоси і пасовища для утримання поголів'я великої рогатої худоби (т.1, а. с.65-137).

13.02.2016 позивачем до Куйбишевського відділення Пологівської ОДПІ подано податкову декларацію з плати за землю, в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на 2016 рік (а.с.51-54, т.1).

У розділі ІІ «Розрахунок суми орендної плати» податкової декларації з орендної плати за землю за 2016 рік, визначено, серед іншого, суму орендної плати за земельні ділянки категорії 1В - сіножаття, а саме:

земельна ділянка площею 36,9229 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 4038,56 грн., розмір орендної плати - 6,00 %, річна сума орендної плати - 8946,92 грн.;

земельна ділянка площею 22,8006 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 4038,56 грн., розмір орендної плати - 6,00 %, річна сума орендної плати - 5524,90 грн.;

земельна ділянка площею 63,8004 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 4038,56 грн., розмір орендної плати - 6,00 %, річна сума орендної плати - 15459,70 грн.;

земельна ділянка площею 34,9997 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 4038,56 грн., розмір орендної плати - 6,00 %, річна сума орендної плати - 8480,90 грн.;

земельна ділянка площею 39,6004 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 4038,56 грн., розмір орендної плати - 6,00 %, річна сума орендної плати - 9595,72 грн.;

земельна ділянка площею 35,1000 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 4038,56 грн., розмір орендної плати - 6,00 %, річна сума орендної плати - 8505,21 грн.;

земельна ділянка площею 37,0000 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 4038,56 грн., розмір орендної плати - 6,00 %, річна сума орендної плати - 8965,60 грн.;

земельна ділянка площею 9,4988 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 4038,56 грн., розмір орендної плати - 6,00 %, річна сума орендної плати - 2301,69 грн.

При визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки категорії 1В - сіножаття на 2016 рік позивачем використано нормативну грошову оцінку земельних ділянок на підставі Інформаційних листів Управління Держземагентства у Куйбишевському районі Запорізької області щодо вартості земельних ділянок (а.с.56-64, т.1).

29.04.2016 керівником ГУ ДФС у Запорізькій області видано наказ № 438 «Про організацію проведення операції «Урожай -2016» згідно з затвердженим Планом заходів (т.2, а. с.16-19).

План заходів щодо проведення операції «Урожай -2016» в Запорізькій області (т.2, а. с.23-30), серед іншого, передбачає: сумісно з відповідними підрозділами райдержадміністрацій, Держгеокадастру, а також головами сільських та селищних ради провести інвентаризацію сільськогосподарських земель в районі в розмірі сільських (селищних) рад та скласти їх баланс на 2016 рік в розрізі призначення і стану використання (рілля, перелоги, багаторічні насадження, сіножаті (пасовища), суб'єктів господарювання (т.2, а. с.28).

15.11.2016 за участю трьох співробітників органів ДФС, у т. ч. Пологівської ОДПІ, спеціаліста 1 категорії Смирновської сільради та головного агронома ТОВ « 40 років Жовтня» здійснено обстеження території по Смирновській сільській раді та встановлено, що земельні ділянки, які знаходяться в оренді у товариства - сіножатті 296,9228 га, фактично розорені, на них посіяна культура: озима пшениця, яровий ячмінь, стоколос, люцерна, експорцет, про що складено відповідний акт (т.1, а. с.167).

Пологівська ОДПІ на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України направила товариству запит від 23.11.2016 про надання пояснень та їх документального підтвердження, в якому, з посиланням на Акт обстежень щодо проведення моніторингу земель сільськогосподарського призначення на території Куйбишевського району «Про організацію проведення операції «Урожай -2016», вказано на виявлення недостовірності даних, відображених в податковій декларації з плати за землю на 2016 рік в частині визначення об'єкта оподаткування земельних ділянок в залежності від класифікації сільськогосподарських угідь (рілля, сіножаті, пасовища та багаторічні насадження) (т.1, а. с.18, 19).

У відповідь товариство листом від 06.12.2016 пояснило, що інформація про розорення земельних ділянок не відповідає дійсності, оскільки культури: стоколос, люцерна, експорцет є багаторічними травами. Необхідність вирощування цих трав платником податків пояснена тим, що орендовані сіножаті та пасовища раніше знаходились в запущеному стані і не давали абсолютно ніякої, в плані економіки, віддачі, зокрема більшість орендованих сіножатей та пасовищ - це низькопродуктивні луки і пасовища, які перебувають у дуже незадовільному культуртехнічному стані і одержаний з них корм має низьку якість, тварини поїдають його не більш як на 40-50 %; за даними наукових досліджень, під багаторічними травами за тривалого вирощування на одному й тому самому полі ґрунт ущільнюється, знижуються аерація і біологічна активність в ньому, що спричинено нагромадженням травами великої кількості кореневих та післяукісних решток і відсутністю обробітку ґрунту; також, посіви багаторічних трав поступово зріджуються і створюються умови зменшення врожаїв багаторічних трав з віком травостою зумовлене не тільки зниженням біологічної активності ґрунту під ним, а й зміною його ботанічного складу, і починаючи з третього року, в травостої переважають один-два види трав, з'являються несіяні низові злаки і різнотрав'я, внаслідок чого погіршується якість сіна. Внаслідок ослаблення біологічних процесів при тривалому використанні сіножатей і пасовищ, них стає недостатньо для створення високих врожаїв сані і пасовищного корму для великої рогатої худоби, яку вирощує товариство (т.1, а. с.20-24).

13.12.2016 головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Пологівської ОДПІ Стародубцевою І. І. на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України проведено камеральну перевірку Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, за результатами якої складено акт № 2017.

Перевіркою встановлено порушення ст. 271 ПК України, що призвело до заниження суми орендної плати за землю та несплати до бюджету суми податкового зобов'язання по орендній платі за землю в розмірі 183492,65 грн. за період з 01.01.2016 по 30.10.2016.

Суть виявленого порушення полягає в тому, що позивачем невірно зазначено в податковій декларації з орендної плати за землю 2016 рік - 296,9228 га сіножатей і обраховано суму орендної плати за грошовою оцінкою, визначеною згідно даним Держгеокадастру та зазначених в договорах оренди, як сіножаті, проте фактично позивачем використовувались земельні ділянки як рілля.

До такого висновку контролюючи орган дійшов з огляду на наступне.

Згідно даним статистичної звітності форми № 4-сг (річна), затвердженої Наказом Держкомстату України від 02.07.2014 № 206 «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2016», наданої ТОВ «Агрофірма « 40 років Жовтня» до відділу статистики у Бельмацькому районі, посівна площа відображена платником ф. №4-сг код рядка 049 зернові та зернобобові культури всього - 4757,0000 га, код рядка 143 технічні культури всього - 2360,0000 га, код рядка 400 посіяна площа всього - 8618,0000 га, код рядка 401 крім того посіяно: підпокривних багаторічних трав - 681,0000 га, код рядка 407 попередніх культур на розорених луках та пасовищах, всього у користуванні сільськогосподарських угідь код рядка 409 - 9239,7600 га, код рядка 420 рілля -8370,0300 га (т.1, а. с.161, 162);

Згідно даним Акту обстежень щодо проведення моніторингу земель сільськогосподарського призначення на території Більмацького (колишнього Куйбишевського) району «Про організацію проведення операції «Урожай -2016», Пологівська ОДПІ отримала інформацію про фактичне використання земель ТОВ «Агрофірма « 40 років Жовтня» сіножатті 296,928 га розорені, посівна культура: озима пшениця, яровий ячмінь, стоколос, люцерна, експорцет (т.1, а. с.167).

Виходячи з вказаних обставин, відповідач, не заперечуючи стосовно здійсненого позивачем розрахунку орендної плати за землі категорії 1В (сіножаття), втім вважає, що спірні земельні ділянки фактично використовувались позивачем за категорією 1А (рілля), у зв'язку з чим орендна плата повинна розраховуватись саме виходячи із нормативно грошової оцінки, визначеної для земельних ділянок категорії 1А.

З цього приводу контролюючим органом здійснений перерахунок орендної плати за вказані земельні ділянки, виходячи з розрахунку грошової оцінки, встановленої для ріллі. В якості грошової оцінки землі відповідачем застосовано самостійно визначену величину - середній розмір нормативної грошової оцінки ріллі.

29.12.2016 на підставі акта камеральної перевірки Пологівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 229 365,81 грн., у т. ч. 183 492,65 грн. - за основним платежем та 45 873,16 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а. с.16).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, проте вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

Відповідно до п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згідно з п.76.2 ст.76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п.86.2 ст.86 ПК України).

Відповідно до п.2.2 р.ІІ Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, затверджених Наказом Міндоходів і зборів України від 14.06.2013 № 165, перевірки можуть проводитися у два способи: в електронному вигляді; підрозділами податкового та митного аудиту / доходів і зборів з фізичних осіб шляхом співставлення даних програмних продуктів, результатів автоматизованого контролю податкової звітності, інформації з інших джерел.

З акту про результати камеральної перевірки податкової звітності від 13.12.2016 №2017 вбачається, що при проведенні камеральної перевірки контролюючим органом використано: податкова декларація з плати за землю 2016 рік № від 13.02.2016; статистична звітність форми №4-сг (річна), затверджена наказом Держкомстату України від 02.07.2014 №206 «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2016»; акт обстежень земель сільськогосподарського призначення щодо фактичного використання.

В ході перевірки у податковій декларації позивача з плати за землю за 2016 рік відповідачем виявлено методологічну помилку (неправильне застосування ставок податку, коефіцієнтів, неправильне тлумачення порядку заповнення), суть якої полягає у невірному застосуванні коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), оскільки орендна плата за землю, з огляду на дані статистичної звітності товариства та Акт обстеження, має визначатись з розрахунку грошової оцінки, встановленої для ріллі, а не для сіножатей, як розраховано позивачем згідно з даними Держгеокадастру та договорів оренди.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку відповідач, проводячи перевірку даних податкової декларації позивача з плати за землю за 2016 рік шляхом співставлення з наявними у нього документами та інформацією, не вийшов за межі наданих йому повноважень, тому апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача підстав для відповідних висновків за результатами проведення камеральної перевірки без дослідження первинних документів та встановлення обставин використання позивачем спірних земельних ділянок.

Разом з тим, по суті виявлених порушень і висновків контролюючого органу, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, апеляційний суд погоджується з позивачем, що ним правомірно здійсненний розрахунок орендної плати за землю на підставі даних Держгеокадастру та договорів оренди, без порушень, зокрема, ст.271 ПК України.

За визначенням, наведеним у п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції у період, який перевірявся) плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.98 № 161-XIV (в редакції у період, який перевірявся) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Порядок обчислення та сплати орендної плати за землю передбачений статтею 288 ПК України.

Згідно з п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

- не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;

- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

- може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.289.1 ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до ст.201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі.

Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

За визначенням в пп.14.1.125 п.14.1 ст.14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Також за визначенням в ст.1 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV в редакції, що діла на час спірних правовідносин, нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно ст.5 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема,: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (ст.13 Закону України «Про оцінку земель)

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст.15 цього Закону).

Відповідно до ст.18 вказаного Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до ст.20 вказаного Закону за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Розробники технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звітів про проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок зобов'язані безоплатно передавати копії матеріалів у Державний фонд документації із землеустрою.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових актах, що встановлюють порядок проведення оцінки земель, організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, вимоги до них, порядок їх виконання.

Нормативно-правові акти з проведення оцінки земель, які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин діяла затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.95 № 213 Методика нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

Пунктом 2 вказаної Методики визначено, що інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів - їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території.

Згідно з п.2-1 Методики № 213 дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Пунктом 3 Методики № 213 встановлено, що нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення провадиться окремо по орних землях, землях під багаторічними насадженнями, природними сіножатями і пасовищами за рентним доходом, який формується залежно від якості, місцерозташування і економічної оцінки земель.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, вбачаться, що на законодавчому рівні встановлений порядок (методика) нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також визначені органи, що здійснюють управління у сфері оцінки земель, суб'єкти оціночної діяльності у сфері оцінки земель, до кола яких відповідач не належить.

Отже дії відповідача, з приводу самостійного проведення оцінки орендованих позивачем земель і встановлення певного значення в якості нормативної грошової оцінки земельних ділянок як величини, що використовується при визначенні орендної плати, виходять за межі наданих йому повноважень, суперечать нормативно-правовим актам, що регулюють правовідносини з оцінки земель.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач не є і уповноваженим органом, наділеним функціями контролю за використанням земель, зокрема, сільськогосподарського призначення, та дотриманням умов укладених договорів оренди земельних ділянок в частині функціонального використання земельних ділянок.

При цьому слід враховувати, що функціональне використання земельних ділянок за своєю правовою суттю не є тотожнім поняттю «використання земельної ділянки за цільовим призначенням», а діюче законодавство пов'язує настання певних негативних наслідків для землекористувача саме у зв'язку з використанням ним земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Зроблені відповідачем в ході перевірки висновки, що з огляду на розорення земель позивачем мала бути застосована нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням функціонального використання ріллі, не ґрунтуються на нормах законодавства, не є законодавчо встановленою підставою для визначення контролюючим органом грошового зобов'язання з орендної плати за землю.

Доказів проведення у встановленому законодавством порядку нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок, орендованих позивачем за вищевказаним договорами оренди, як ріллі, відповідачем суду не надано.

Отже, здійснений розрахунок орендної плати за земельні ділянки не відповідає порядку визначення орендної плати за земельні ділянки, встановленого Податковим кодексом України, а також суперечить Закону України «Про оцінку земель» та Методиці нормативної грошової оцінки № 213.

З огляду на викладене, оцінюючи податкове повідомлення-рішення відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч.3 ст.2 КАС України, апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, тому означене податкове повідомлення-рішення є протиправним, підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції прийнято вірне по суті рішення про задоволення позову. Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Голловного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2017 року у справі № 808/103/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, може бут оскаржена в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко