Справа № 821/558/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/558/17

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Крусяна А.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області, Головного управління ДФС у Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області по включенню до акту опису майна від 12.10.2016р. №554/21-03-17-02-12 у податкову заставу нежитлового приміщення літ. «А» загальною площею 135,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Херсонській області виключити з акту опису майна від 12.10.2016р. №554/21-03-17-02-12 нежитлові приміщення літ. «А» загальною площею 135,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та вчинити дії по припиненню обтяження і виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запису про податкову заставу нежитлових приміщень літ. «А» загальною площею 135,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовував тим, що на нежитлові приміщення літ. «А» загальною площею 135,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, не поширюється право податкової застави відповідно до п.п.87.3.7 п.87.3 ст.87 ПК України, оскільки відповідно до ст.4 Закону України «Про заставу» предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення. Податковий орган не врахував, що нежитлове приміщення за вказаною адресою передано у власність ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання та на відповідне майно не може бути звернено стягнення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2017р. позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, з не повним з'ясуванням судом обставин справи, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що частиною 2 статті 754 Цивільного кодексу України передбачено, що на майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернене стягнення протягом життя відчужувача.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції. відповідно до даних зворотного боку облікової картки за ОСОБА_1 станом на 30.04.2017 року обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у сумі 1247541,99 грн. та з військового збору у сумі 93999,76 грн.

Для вжиття заходів із погашення податкового боргу податковим органом позивачу надіслана податкова вимога від 24.07.2015 року № 5155-23, яка отримана боржником 14.08.2015 року.

24.07.2015 року заступником начальника ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області прийнято рішення №163 про опис у податкову заставу майна, що перебуває у власності ОСОБА_1

12.10.2016 року податковим керуючим Шаповал Д.В., на підставі рішення №163 від 24.07.2015 року про опис майна у податкову заставу платника податків ОСОБА_1, було описано нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення літ. «А» загальною площею 135,2 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 15257 грн., про що було складено акт опису майна № 554/21-03-17-02-12.

Зазначене майно набуте ОСОБА_1 у власність на підставі договору довічного утримання, укладеного 30 грудня 2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованним О.В. за реєстровим № 2630.

За реєстровим № 2631 цим же нотаріусом накладена заборона на відчуження вказаних в договорі довічного утримання нежитлових приміщень.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області по включенню до акту опису майна від 12.10.2016р. №554/21-03-17-02-12 у податкову заставу нежитлового приміщення літ. «А» загальною площею 135,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання виключити з акту опису вказане майно, дійшов висновку, що Херсонська ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області діяла у відповідності до вимог п.89.2. ст. 89 ПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п.89.2. ст. 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу.

Підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 ПК України встановлено, що не може бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу».

При цьому, статтею 4 Закону України «Про заставу» визначено, що предметом застави не можуть бути: культурні цінності, що є об'єктами права державної чи комунальної власності і занесені або підлягають занесенню до Державного реєстру національного культурного надбання; пам'ятки культурної спадщини, занесені до Переліку пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації.

Предметом застави не можуть бути вимоги, які мають особистий характер, а також інші вимоги, застава яких забороняється законом.

Предметом застави не можуть бути об'єкти державної власності, приватизація яких заборонена законодавчими актами, а також майнові комплекси державних підприємств та їх структурних підрозділів, що знаходяться у процесі корпоратизації.

Предметом застави не можуть бути гуртожитки як об'єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини, на які поширюється дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Внесене Херсонською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області до акту опису майна від 12.10.2016р. №554/21-03-17-02-12 у податкову заставу нежитлове приміщення літ. «А» загальною площею 135,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, не належить до переліку майна, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу», а тому посилання апелянта на положення підпункту 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 ПК України є безпідставними.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що статтею 754 ЦК України встановлено заборону набувачу до смерті відчужувача продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання, тоді як Законом України «Про заставу» передбачено, що предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки положення ст. 89 ПК України передбачають можливість включення до предмету застави майна, яке заставодавець набуде у власність у майбутньому (у даному випадку після смерті відчужувача, як це передбачено ч.2 ст.754 ЦК України), а відтак і зможе вільно ним розпоряджатись.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Крусян А.В.

Шляхтицький О.І.