Справа № 265/8256/17
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/8256/17
Провадження №2-а/265/382/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

за участю секретаря Федоровій А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Снігура Олександра Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 10.11.2017 року о 13-11 годині інспектором поліції Снігурем О.В. було складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425,00 гривень. Вважає дану постанову незаконною з огляду на те, що правопорушення він не вчиняв, при цьому інспектором поліції були порушені вимоги закону щодо порядку розгляду справи, а саме справу було розглянуто не на місці вчинення адміністративного правопорушення та не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу. Крім того, незаконно розглянувши справу, інспектор поліції повно не з'ясував всіх обставин справи, не врахував характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан тощо, не надав можливості скористатися допомогою фахівця у галузі права, чим порушив вимоги ст.ст. 245, 278, 279 КУпАП. З цих підстав просив постанову скасувати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою вимоги адміністративного позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, проте, його неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Згідно із ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАА № 206090, винесеною інспектором УПП у м. Маріуполь ДПП сержантом Снігуром О.В. від 10 листопада 2017 року о 13:11 годині, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425,00 гривень.

За змістом постанови зазначено, що 10 листопада 2017 року о 12:51 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в районі будинку № 57А по вулиці Гаванній в місті Маріуполі не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 «а» ПДР України.

З огляду на положення ст. 33 КУпАП, суд вважає неспроможними доводи позивача ОСОБА_1 щодо неврахування відповідачем в ході розгляду справи характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стан, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, оскільки правопорушення віднесено до сфери забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом із тим, частина друга статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, оскаржуваною постановою не зазначено жодних посилань на докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, що стали підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 -129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Втім, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, місцем вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення визначено: м. Маріуполь, вул. Гаванна, 57А, що за територіальною належністю віднесено до Центрального району міста Маріуполя. При цьому місцем розгляду справи визначено: м. Маріуполь, вул. Пашковського, 51, що є місцезнаходженням КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» і за територіально належністю віднесено до Лівобережного району міста Маріуполя.

Таким чином інспектором поліції Снігурем О.В. не було дотримано вимог Закону щодо місця розгляду справи та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з висновку щодо результатів медичного обстеження № 561, наданого КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» від 10.11.2017, розташованого в місті Маріуполі по вулиці Пашковського, 51, ОСОБА_1 10 листопада 2017 року у період часу з 11:30 до 12:30 години перебував у зазначеному медичному закладі, куди був направлений інспектором поліції Снігурем О.В. за підозрою у перебуванні під час керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати свій процесуальний обов'язок на спростування доводів адміністративного позову і доказування правомірності прийнятого відносно ОСОБА_1 рішення, і тим самим його не оспорює.

В той же час вищенаведені встановлені судом обставини викликають обґрунтовані сумніви щодо наявності у даному випадку самої події правопорушення, а відсутність будь-яких доказів взагалі унеможливлює перевірку наявності в діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явленого адміністративного позову, оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню судом.

На підставі ст. ст.ст. 122, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Снігура Олександра Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії інспектора Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Снігура Олександра Васильовича щодо винесення постанови серії ЕАА № 206090 від 10 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

3. Постанову серії ЕАА № 206090, винесену інспектором Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Снігурем Олександром Васильовичем від 10 листопада 2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень - скасувати.

4. Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.М. Вайновський