Справа № 520/8321/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 р. Справа № 520/8321/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України у м. Одесі на Постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України у м. Одесі, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України у м. Одесі, третя особа: Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України у м. Одесі № 49 від 16 червня 2017р. «Про відмову в призначенні пенсії на заміну рішення (протоколу від 11.05.2017р. №1012)», яким ОСОБА_4 відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зобов'язано Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України у м. Одесі зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_4 за Списком №2 період роботи: з 01.03.1985р. по 19.04.1985 р. на підставі Наказу №15 від 01.03.1985р. на посаді будівельного майстра на будівельно-монтажному поїзді №388 Донбастрансбуд; з 27.05.1999р. по 27.09.1999р. на Іловайському будівельно-монтажному поїзді №638 Донецької залізниці; зарахувати до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1977р. по 23.02.1982рр. в Таганрозькому технікумі морського приборобудування, курс - Ворошиловградського будівельного технікуму транспортного будівництва за спеціальністю «розвідування та будівництво залізниць» та призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 29.11.2016 року. Визнано протиправним Рішення від 13.07.2017 року за № 946/06 щодо повернення документів та зобов'язати Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України у м. Одесі призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію за особливі заслуги перед Україною з 01.02.2017 року.

Центральне обєднане Управління пенсійного фонду України у м. Одесі не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 13 жовтня 2017 року по справі № 520/8321/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України у м. Одесі з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

16.06.2017 року відповідач своїм рішенням № 49 відмовив у призначенні пільгової пенсії, де позивачеві було повідомлено, що його спеціальний стаж складає 12 років 5 місяців 3 дні. У Вказаному рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховується період роботи з 27.05.1999р. по 27.09.1999р. на Іловайському будівельно-монтажному поїзді №638 Донецької залізниці, оскільки відсутня атестація робочого місця, а також дані довідки від 27.01.2017р. №695/37 не підтверджені первинними документами, що в свою чергу не дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Рішення Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України у м. Одесі № 49 від 16 червня 2017р. «Про відмову в призначенні пенсії на заміну рішення (протоколу від 11.05.2017р. №1012)», яким ОСОБА_4 відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є протиправним, а тому наявні підстави для задоволенні позову. Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з трудової книжки позивача БТ-І №3241444:

з 01.03.1985р. по 19.04.1985 р. на підставі Наказу №15 від 01.03.1985р. позивач працював на посаді будівельного майстра (стаж роботи складає 1 місяць 18 днів),

з 26.04.1985р. по 02.06.1986р., на підставі Наказу №88 від 26.04.1985р., включно працював майстром виробничої дільниці Дебальцеве (стаж роботи складає 1 рік 1 місяць 7 днів),

з 01.02.1988р. по 27.09.1999р., на підставі Наказу №31 від 01.02.1988р., працював виконробом (стаж роботи складає 11 років 07 місяця 27 днів).

Отже, загальний стаж для призначення пільгової пенсії за Списком №2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994р. складає - 12 років 10 місяців 21 день.

Щодо посилання відповідача на не зарахування до пільгового стажу період роботи з 27.05.1999р. по 27.09.1999р. на Іловайському будівельно-монтажному поїзді №638 Донецької залізниці, оскільки відсутня атестація робочого місця, суд зазначає наступне.

Звертаючись до Центрального відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій позивачем надано належним чином завірений: Наказ начальника будівельно-монтажного поїзда № 638 дорстройтреста Донецької залізниці №22а від 27.05.1994р. про результати атестації робочих місця, яким встановлено перелік робочих місць за Списком №2, серед інших і зазначена посада Позивача - Будівельний майстер, виконроб. Також є Висновок про проведення експертизи до зазначеного наказу, яким підтверджено, зокрема майстрам будівельних та монтажних робіт, виконробам право на пільгову пенсію за Списком №2. Наказ начальника будівельно-монтажного поїзда № 638 дорстройтреста Донецької залізниці від 16.12.1999р. №95 про результати атестації робочих місця, яким встановлено перелік робочих місць за Списком №2, серед інших і зазначені посади Позивача - Будівельний майстер, виконроб.

Крім того, згідно Довідки про особливий характер роботи та умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 27.01.2017р. №695/37 підтверджено, що Позивач дійсно працював на перелічених вище посадах та зазначено, що Робоче місце атестоване, посилаючись на накази №22а від 27.05.1994р. та №95 від 16.12.1999р. Також зазначено, що стаж для призначення пільгової пенсії за Списком№2 згідно Постанови Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994р. встановлено 12 років 09 місяців 04 дня (тобто включаючи період з 27.05.1999р. по 27.09.1999р., який не зарахований відповідачем). Довідка видана на підставі архівних документів.

Також, відповідно до Довідки від 27.01.2017р. № 695/36, позивач дійсно працював повний робочий день у Іловайському будівельно-монтажному потязі №638 Донецької залізниці. Довідка видана на підставі архівних документів, особової картки Т-2.

Враховуючи вище викладене, відповідач протиправно не врахував період роботи ОСОБА_4 з 27.05.1999р. по 27.09.1999р. на Іловайському будівельно-монтажному поїзді №638 Донецької залізниці.

Щодо відмови позивачу у призначені пенсії оскільки дані довідки від 27.01.2017р. №695/37 не підтверджені первинними документами, суд зазначає наступне.

Позивачем було надано належним чином завірені документи, що слугують додатковим підтвердженням дійсності роботи на Іловайському будівельно-монтажному поїзді №638 Донецької залізниці, а саме: Копія особової картки, Копія наказу №88-л від 26.04.1985р. про прийняття на роботу на Іловайський будівельно-монтажному поїзд№638 Донецької залізниці - посада будівельного майстра, копія наказу 82-л від 03.06.1986р. про переведення на іншу посаду - старшого виконроба, Наказ №31 від 01.02.1988р. про переведення на іншу посаду - виконроба. Наказ №71 від 27.09.1999р. про звільнення, Довідка 695/1469 про нараховану заробітну плату в період з 1985 по 1992рр., з 1993 по 1999рр., службове посвідчення № 748502.

Отже, з урахуванням відомостей у трудовій книжці, Наказів №22а від 27.05.1994р. та №95 від 16.12.1999р., Довідок від 27.01.2017р. №695/36, №695/37, додаткової первинної документації підтвердження дійсності роботи ОСОБА_4 на Іловайському будівельно- монтажному поїзді №638 Донецької залізниці - є належним доказом для нарахування останньому пенсії на пільгових умовах.

Окремо слід зазначити, що Відповідачем при розрахунку пільгового стажу не прийнято до уваги наявний у трудовій книжці БТ-І №3241444 запис про роботу Позивача у період з 01.03.1985р. по 19.04.1985 р. на підставі Наказу №15 від 01.03.1985р. на посаді будівельного майстра на будівельно-монтажному поїзді №388 Донбастрансбуд (стаж роботи складає 1 місяць 18 днів).

Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. № 637.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХХІІ від 05.11.1991 р. основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 83 Закону України №1788 від 05.11.1991 року, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р. із змінами та доповненнями.

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Посада будівельного майстра (майстра будівельних і монтажних робіт) передбачена Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.

При цьому, відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У п. 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Обов'язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до позиції Верховного суду України викладеній в постанові від 16 вересня 2014 року № 21-307а14 своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, не врахування відповідачем періоду роботи ОСОБА_4 з 27.05.1999р. по 27.09.1999р. на Іловайському будівельно-монтажному поїзді №638 Донецької залізниці - є протиправним та таким, що порушую конституційне право на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Також, не можна погодитись із розміром страхового стажу, що визначений Центральним об'єднаним УПФУ в м. Одесі у розмірі 34 роки 06 місяців 29 днів, з огляду на наступне

06.07.2017р. за №265/М-11 Позивач отримав відповідь на своє звернення від 23.06.2017р, з якого вбачається, що до страхового стажу не було зараховано період навчання з 01.09.1977р. по 23.02.1982рр. в Таганрогському технікумі морського приборобудування, курс - Ворошиловградського будівельного технікуму транспортного будівництва за спеціальністю «розвідування та будівництво залізниць». Своє рішення Відповідач мотивує тим, що ОСОБА_4 вступив до Таганрогського технікуму морського приборобудування, а закінчив - Ворошиловградський будівельний технікум транспортного будівництва

Однак, з матеріалів справи вбачається, що в 1977 році ОСОБА_4 вступив до Таганрогському технікумі морського приборобудування, провчившись повних 2 (два) курси був переведений на 2 (другий курс) до Ворошиловградського будівельного технікуму транспортного будівництва який закінчив у 1982 році. Підтвердження вказаних обставин є Диплом №665261 а також Додатки до диплому.

Також, підтвердженням навчання Позивача у зазначених учбових закладах є внесені у трудову книжку БТ-І №3241444 відомості про виробничу практику в періоди з 06.09.1980р. - по 03.10.1980р., з 30.06.1981 р. - по 10.11.1981 р.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до наявного у позивача страхового стажу 34 роки 06 місяців 29 днів слід дорахувати період навчання - 4 роки 4 місяці 23 дні. Отже загальний страховий стаж ОСОБА_4 складає - 38 років 11 місяців 21 день.

Статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, а саме: Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Днем, коли Позивачем досягнуто пенсійного віку є 28.11.2016р., при цьому із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_4 звернувся до Пенсійного фонду 13.02.2017р. - тобто протягом трьох місяців, що передбачено законодавством.

Також, 04.11.2013 року указом Президента України ОСОБА_4 присвоєно почесне звання «Заслужений працівник транспорту України» з урахуванням чого, позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною.

13.07.2017 року листом за №946/06 Позивачу повернуто документи за його заявою від 13.02.2017р. щодо призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною. Лист мотивовано тим, що пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, які мають право на пенсію серед іншого за віком. ОСОБА_4 відмовлено в призначенні пенсії за особливі заслуги перед України лише з підстав наявності вищезгаданого Рішення №49 від 16.06.2017р. «Про відмову у призначені пенсії на заміну рішення (протоколу від 11.05.201р. №1012)».

Відповідно до ст.5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» встановлено, що пенсія за особливі заслуги призначається з дня звернення за встановленням пенсії, але не раніше дати набрання чинності положеннями Закону, що встановлює право на таку пенсію. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про порушення клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги і усіма необхідними документами.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на одержання пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Разом з ти, згідно приписів частини першої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до норм КАС України суд адміністративної юрисдикції уповноважений визнавати дію або бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною, а також скасовувати рішення органів державної влади, якщо вони не відповідають нормам Закону.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми, у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб'єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 та про призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного Управління пенсійного фонду України у м. Одесі, - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2017 року по справі № 520/8321/17, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України у м. Одесі № 49 від 16 червня 2017р. «Про відмову в призначенні пенсії на заміну рішення (протоколу від 11.05.2017р. №1012)», яким ОСОБА_4 відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України у м. Одесі зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_4 за Списком №2 період роботи: з 01.03.1985р. по 19.04.1985 р. на підставі Наказу №15 від 01.03.1985р. на посаді будівельного майстра на будівельно-монтажному поїзді №388 Донбастрансбуд; з 27.05.1999р. по 27.09.1999р. на Іловайському будівельно-монтажному поїзді №638 Донецької залізниці; зарахувати до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1977р. по 23.02.1982рр. в Таганрозькому технікумі морського приборобудування, курс - Ворошиловградського будівельного технікуму транспортного будівництва за спеціальністю «розвідування та будівництво залізниць» та розглянути заяву ОСОБА_4 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з врахуванням висновків суду.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України у м. Одесі розглянути заяву ОСОБА_4 про призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною з врахуванням висновків суду.

В іншій частині позову, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3