Справа № 187/857/14-а(6-а/0187/4/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2017 рокусправа № 187/857/14-а провадження №6-а/0187/4/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року по справі №187/857/14-а(провадження №6-а/0187/4/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

08.07.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року, з урахуванням внесених виправлень ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, а саме:

визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2014 рік як особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії 3-ої групи інвалідності у розмірах, менших ніж передбачено ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов'язано Управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму за щорічною разовою допомогою на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії 3-ої групи інвалідності у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат відповідно до ст.7 ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19.12.1991 року, де розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року залишено без змін.

02 квітня 2015 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області видано

виконавчий лист у справі.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14 липня 2016 року відкрито виконавче провадження. Разом з цим державним виконавцем боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 20 липня 2016 року.

Управлінням соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк для його самостійного виконання не було виконано в цілому, а саме боржником виконано рішення лише в частині здійснення перерахунку щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до чого нарахована сума недоплаченої частини допомоги за рішенням суду складає 4782,00 грн., але зазначені кошти не були виплачені позивачу.

З цих підстав старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 22 серпня 2016 року звернувся до суду з поданням про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду, в якому просив змінити спосіб і порядок виконання постанови суду з зобов'язання Управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на стягнення з Управління за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 коштів за здійсненим перерахунком в сумі 4782,00 грн.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року подання державного виконавця задоволено, а саме: змінено спосіб і порядок виконання постанови суду, на підставі якої видано виконавчий лист №2-а/0182/20/14 від 02.04.2015оку, що видав Петриківський районний суд Дніпропетровської області, із зобов'язання Управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на стягнення з Управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 кошти за здійсненим перерахунком в сумі 4782,00 грн.

20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення та стягнення штрафу від 19.10.2017, в якій просив:

1) роз'яснити відповідачу, що моментом виплати є дата отримання коштів позивачем і саме цей момент визначає розмір мінімальної заробітної плати згідно Закону України «Про Державний бюджет» на відповідний рік;

2) вважати розмір виплати вказаний в ухвалі Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2016 року 36350,40 грн. помилковим;

3) зобов'язати відповідача надати довідку про нарахування заборгованості, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на дату зобов'язання судом про надання такої довідки;

4) прийняти ухвалу про виправлення помилки в ухвалі Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2016 року щодо розміру суми стягнення;

5) накласти штраф на керівника відповідача за умисне невиконання рішення суду в розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат, де половину суми штрафу стягнути на користь позивача.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заявлені вимоги, або направити справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Отже, з викладеної норми процесуального права вбачається, що судове рішення може бути роз'яснено якщо воно є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця.

З заяви ОСОБА_1 не вбачається того, що позивачу не зрозуміле судове рішення, позивач не наводить жодних доводів, які б свідчили про незрозумілість постанови суду від 21.07.2014 року.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на доводи заяви позивача про роз'яснення судового рішення та стягнення штрафу від 19.10.2017, вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що фактично ОСОБА_1 не погоджується з розміром виплат, які повинні бути здійснені відповідачем на виконання постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.07.2014р., і вважає, що в ухвалі суду від 01.09.2016р. вказаний розмір виплат є помилковим і необхідно виправити помилки щодо розміру сум стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

З ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року та заяви позивача від 19.10.2017р. не вбачається того, що в судовому рішенні судом першої інстанції допущено описки чи арифметичні помилки в частині визначення розміру сум стягнення.

Так, в ухвалі від 01 вересня 2016 року судом першої інстанції зазначено, що на користь позивача з Управління соціального захисту населення Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області підлягають стягненню кошти за здійсненим перерахунком в сумі 4782,00 грн.

Вказана сума визначена судом першої інстанції виходячи із даних розрахунку, наданого УСЗН Петриківської РДА, згідно якого невиплачена позивачу сума щорічної разової грошової допомоги за здійсненим перерахунком складає 4782,00 грн.

Щодо вимоги поданої заяви в частині накладення штрафу на керівника відповідача за умисне невиконання рішення суду в розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат, де половину суми штрафу стягнути на користь позивача.

Підстави застосування штрафу до керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення, визначено ч.2 ст.267 КАС України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від 10 до 30 мінімальних заробітних плат.

Отже, згідно вказаної норми права штраф застосовуєть у разі неподання звіту про виконання постанови суду або за наслідками розгляду судом такого звіту.

У свою чергу, ч. 1 ст. 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, відповідальність суб'єкта владних повноважень, яка передбачена ч.2 ст.267 КАС України, може мати місце у випадку неподання звіту про виконання постанови суду або за наслідками розгляду судом такого звіту, обов'язок надання якого був покладений судом на суб'єкта владних повноважень.

Оскільки, судом першої інстанції при вирішенні справи за позовом ОСОБА_1, не було покладено обов'язок на відповідача щодо надання звіту про виконання судового рішення, то суд першої інстанції обґрунтовано вказав на відсутність підстав для застосування штрафу у порядку, передбаченого ч.2 ст.267 КАС України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення та стягнення штрафу від 19.10.2017.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст..200, 205 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року по справі №187/857/14-а(провадження №6-а/0187/4/17) - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 06.12.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк