Справа № 820/5228/17
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

06.12.2017 р. справа №820/5228/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі секретаря судового засідання - Стрєлка О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області
до Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1
прозастосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

встановив:

Субєкт владних повноважень, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) зупинення повністю експлуатації будівлі Спортивно-оздоровчого табору "Чайка" Харківського державного вищого училища фізичної культури №1 (Харківська область, Вовчанський район, смт. Старий Салтів, вул. Сонячна, буд.№28) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю і здоров'ю людей, 2) зобов'язання негайно припинити використання нежитлових будівель Спортивно-оздоровчого табору "Чайка" Харківського державного вищого училища фізичної культури №1 (Харківська область, Вовчанський район, смт. Старий Салтів, вул. Сонячна, буд.№28) з метою проведення будь-якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, 3) покладення на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області обов'язку здійснення державного нагляду (контролю) за усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей за даним рішенням суду.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що проведений захід контролю показав на існування низки порушень чинного законодавства України, які здатні спричинити загрозу життю та здоровю людей.

Відповідач, Харківське державне вище училище фізичної культури №1, з поданим позовом не погодився у звязку з безпідставністю заявлених вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України законодавцем запроваджено безумовний пріоритет інтересів невладного субєкта права над інтересами субєкта владних повноважень, і цей пріоритет має бути дотриманий адміністративним судом при відправленні правосуддя в усіх без винятку адміністративних справах.

Водночас з цим, згідно з ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

У розумінні ч.2 ст.72 КАС України загальновідомими обставинами є трагічні події, котрі мали місце на території Одеської області в дитячому оздоровчому таборі «Вікторія» та спричинили смерть дітей.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для вирішення спору ані на засадах ч.2 ст.71 КАС України, ані на засадах ч.1 ст.71 КАС України, а весь тягар доказування відсутності як порушень закону, так і доказування нездатності цих порушень спричинити шкоду життю та здоровю людей покладає на невладного субєкта відповідача по справі.

При цьому, суд враховує, що у справах, котрі розглядаються адміністративними судами у порядку п.5 ч.1 ст.183-2 КАС України, фактичним обєктом судового захисту є життя і здоровя людини, а відтак, субєкт владних повноважень при виконанні функції державного нагляду (контролю) повинен добути не лише докази наявності фактів порушень закону, а й докази обєктивної здатності цих порушень закону спричинити шкоду життю та здоровю людини, тобто довести існування реальної (а не удаваної, теоретично можливої до настання) загрози.

Таким чином, суд, перевіряючи ризик настання цих наслідків, повинен керуватись, насамперед, положеннями ст.3 Конституції України і не брати до уваги відповідність закону підстав, приводів та процедури реалізації субєктом владних повноважень управлінської функції у спірних правовідносинах.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області згідно з затвердженим наказом ДСНС України №155 від 20.03.2017р. Положенням є територіальним органом згаданої служби зі статусом юридичної особи публічного права, до складу якого як структурні підрозділи входить низка самостійних та незалежних субєктів владних повноважень, зокрема, і Вовчанський районний відділ ГУ ДСУзНС у Харківській області.

Даним відділом була проведена позапланова перевірка відповідача з питання додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Результати перевірки оформлені актом від 24.10.2017 року №240.

У тексті вказаного акту відображені судження про наявність низки порушень, котрі за твердженням владного субєкта несуть загрозу життю та здоровю людей, а саме: 1) захист будівель, споруд ті зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів ві корпусах 1, 2, 4 не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»; 2) територія та приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку; 3) на пожежному щиті не розміщено: вогнегасники 3 шт., ящик з піском 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2х2 м 1 шт., гаки 3 шт., лопати - 2 шт., ломи 2 шт., сокири 2 шт.; 4) зєднання, відгалуження та окінцювання жил проводів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо); 5) коридори та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва», ДБН В.2.5-23-2010 «Проектування електрообладнання обєктів цивільного призначення» та Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ). Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей; 6) допускається на шляхах евакуації з корпусу 1,2 пороги; 7) протипожежні розділки (відступки) печі від горючих конструкцій в приміщенні сторожки та лазні не відповідають вимогам ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування»; 8) система протипожежного захисту утримується не в постійній готовності до виконання роботи; 9) облицювання (оздоблення стін) на шляхах евакуації в приміщенні лазні не виконано згідно вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва», ДБН В.2.2-9-2209 «Громадські будинки та споруди», ДБН В.2.2-28:2010 «Будинки адміністративного та побутового призначення», інших будівельних норм за видами будинків і споруд; 10) до природного вододжерела не влаштований підїзд з майданчиком (пірсом) розміром не менше 12х12 м для встановлення пожежних автомобілів і забирання води будь-якої пори року; 11) пожежний кран-комплект не розміщено у вбудованій або навісній шафі, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду без їх розкривання; 12) електророзетки, вимикачі, перемикачі в приміщенні лазні встановлено на горючі основи (конструкції) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габаритами апарата не менше ніж на 0,01 м; 13) допускається захаращування сторонніми предметами горища сторожки; 14) в приміщенні лазні не влаштовано перфоровані сухотруби, з підключенням до внутрішнього водопроводу, ручний пуск яких можна здійснювати від пристроїв, встановлених за межами парильного відділення; 15) не проведено випробування пожежного гідранта на тиск та витрату води з оформленням акта; 16) приміщення гаражів та складів не обладнані автоматичною системою пожежної сигналізації.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 69, 70, 86 КАС України, суд звертає увагу владного субєкта, що в ході проведення перевірки викладені в акті порушення не конкретизовані ані за місцем дислокації, ані за будь-якими характеризуючими ознаками, на підтвердження існування таких порушень органом державного нагляду не надано жодного доказу.

Суд також змушений звернути увагу владного субєкта, що матеріали справи не містять доказів дотримання працівниками органу державного нагляду (контролю) засад розумності, виваженості, сумлінності і добросовісності при вирішені питання з приводу не використання наданого ч. 1 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повноваження на одержання пояснень, документів та матеріалів, які підтверджують факт реального існування виявленого порушення закону.

Частиною 8 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що органи державного нагляду (контролю) та суб'єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

Проте, матеріали справи не містять доказів дотримання працівниками органу державного нагляду (контролю) засад розумності, виваженості, сумлінності і добросовісності при вирішенні питання з приводу не використання і цього повноваження.

Внаслідок виявлених судом недоліків в організації виконання органом державного нагляду управлінської функції контролю у спірних правовідносинах обсяг добутих позивачем доказів є явно та очевидно недостатнім для вирішення спору по суті лише на підставі матеріалів проведеної перевірки.

У звязку з цим, суд на виконання вимог ст. 11 КАС України з метою зясування обєктивної істини та виключно у цілях забезпечення дотримання приписів ст. 3 Конституції України самостійно добув докази, котрі повно і всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин та дозволяють вирішити спір по суті.

При цьому, суд вважає за доцільне перевірити факт існування порушення в дійсності та здатність цього порушення спричинити негативні наслідки для життя і здоровя людини за кожним окремим епізодом.

До фактичних підстав позову

Стосовно епізоду не виконання захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів в корпусах №1,2,4, не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5 38:2008 « Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Обставини наявності блискавковідводу, котрий би захищав одразу усі будівлі табору (а судом виявлено 8 окремих будівель, а саме: 1 будівля - спальні корпуси 1 та 2; 2 будівля - спальний корпус 3; 3 будівля - спальний корпус 4 (адміністративний корпус); 4 будівля лазня; 5 будівля їдальня; 6 будівля - спортивний зал; 7 будівля - господарчий блок; 8 будівля - водонапірна башта) відповідачем не підтверджені.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не забезпечення території та приміщень первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у початковій стадії розвитку

Відповідач заперечив існування даного епізоду, але до матеріалів справи не подав жодних належних та допустимих у розумінні ст.70 КАС України доказів на підтвердження обставин відсутності цього недоліку.

Суд вважає, що вказане порушення має явний та очевидний характер недотримання правил пожежної безпеки, є неприпустимим за жодних умов, у тому числі і за відсутності на території табору дітей, і за настання осінньо-зимового періоду та значного зниження температури атмосферного повітря.

На переконання суду, вказане порушення здатне спричинити загрозу життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не розміщення на пожежному щиті: вогнегасників 3 шт., ящик з піском 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2 х 2м 1шт., гаки 3 шт., лопати - 2 шт., ломи 2 шт., сокири 2шт.

Відповідач заперечив існування даного епізоду, але до матеріалів справи не подав жодних належних та допустимих у розумінні ст.70 КАС України доказів на підтвердження обставин відсутності цього недоліку.

Суд вважає, що вказане порушення має явний та очевидний характер недотримання правил пожежної безпеки, є неприпустимим за жодних умов, у тому числі і за відсутності на території табору дітей, і за настання осінньо-зимового періоду та значного зниження температури атмосферного повітря.

На переконання суду, вказане порушення здатне спричинити загрозу життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не здійснення зєднання проводів, відгалужування та окінцювання жил проводів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо)

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не забезпечення евакуаційним освітленням коридорів та інших шляхів евакуації відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва», ДБН В.2.5 -23-2010» Проектування електрообладнання обєктів цивільного призначення» та Правил улаштування електроустановок (далі ПУЕ). Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду допущення на шляхах евакуації з корпусу 1, 2 порогів

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не відповідності протипожежних розділок (відступок) печей від горючих конструкцій в приміщенні сторожки та вимогам ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування»

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

На переконання суду, вказане порушення здатне спричинити загрозу життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не утримання системи протипожежного захисту в постійній готовності до виконання роботи

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду невиконання облицювання (оздоблення стін) на шляхах евакуації в приміщенні лазні згідно вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва», ДБН В.2.2-9-2209 «Громадські будинки та споруди», ДБН В.2.2-28:2010 «Будинки адміністративного та побутового призначення», інших будівельних норм за видами будинків і споруд;

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

На переконання суду, вказане порушення здатне спричинити загрозу життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не влаштування до природного вододжерела підїзду з майданчиком (пірсом) розміром не менше 12х12 м для встановлення пожежних автомобілів і забирання води будь-якої пори року

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не розміщення пожежного кран-комплекту не розміщено у вбудованій або навісній шафі, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду без їх розкривання

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду встановлення електророзеток, вимикачів, перемикачів в приміщенні лазні на горючі основи (конструкції) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габаритами апарата не менше ніж на 0,01 м

Стосовно епізоду допущення захаращування сторонніми предметами горища сторожки

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

На переконання суду, вказане порушення підтверджено долученими до справи фото світлинами та обєктивно здатне спричинити загрозу життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не влаштування в приміщенні лазні перфорованих сухотруб, з підключенням до внутрішнього водопроводу, ручний пуск яких можна здійснювати від пристроїв, встановлених за межами парильного відділення

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

На переконання суду, вказане порушення здатне спричинити загрозу життю та здоровю людей з урахуванням загальновідомих обставин функціонування приміщень лазні.

Стосовно епізоду не проведення випробування пожежного гідранта на тиск та витрату води з оформленням акта

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Стосовно епізоду не обладання приміщення гаражів та складів автоматичною системою пожежної сигналізації

Факт наявності даного порушення не спростований відповідачем у судовому засіданні.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для висновку, що даний епізод самостійно (без вирішального впливу іншого заздалегідь непередбачуваного, невідворотного та нездоланного фактору) здатен спричинити виникнення ризику життю та здоровю людей.

Підсумовуючи юридичну оцінку обставин спірних правовідносин, суд доходить переконання, що як дія окремих порушень (як-то: фізична відсутність справних вогнегасників незалежно від пори року, захаращеність даху сторожки сторонніми легкозаймистими речами, суттєві недоліки в облаштуванні лазні та твердопаливної печі в сторожці), так і дія всієї сукупності виявлених перевіркою порушень не виключають (а навпаки збільшують ризик) можливості настання надзвичайної події пожежного чи техногенного характеру та однозначно ускладнюють її локалізацію та приборкання.

Винятком, на думку суду, є лише будівля водонапірної башти, зупинення експлуатації якої з неминучістю призведе до відсутності водопостачання як одного з ефективних засобів боротьби з пожежею.

Таким чином, ризики від наслідків зупинення експлуатації даного обєкту значно перевищують ризики від продовження експлуатації башти.

До юридичних підстав позову

Пунктом 21 ч. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України до обовязків осіб віднесено забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

За приписами ч. 1 ст. 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з п.п. 2 і 3 ч. 1 ст. 50 Кодексу цивільного захисту України джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є будівлі та споруди з порушенням умов експлуатації та суб'єкти господарювання з критичним станом виробничих фондів та порушенням умов експлуатації.

У силу приписів п. 12 ч. 1 ст. 67, ч. 2 ст. 68, ч.ч. 1 і 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України саме загроза життю та/або здоров'ю людей, а не факт порушення законодавства з питань цивільної безпеки, техногенної безпеки, пожежної безпеки тощо, визнана законодавцем у якості підстави для постановлення судом рішення про застосування заходів державного реагування.

При цьому, існуючі розбіжності у змісті п. 12 ч. 1 ст. 67, ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України (де передбачена можливість зупинення експлуатації будівель) та у змісті ч.ч. 1 і 2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України (де така можливість не передбачена) суд не вважає перешкодою для застосування заходів державного реагування у цілях уникнення загрози життю та здоровю людей.

З огляду на наявність підтвердженої матеріалами справи реальної загрози життю та здоровю людей від умов діяльності відповідача, суд знаходить підстави для застосування у спірних правовідносинах заходів державного реагування.

До вимоги про зобовязання утриматись від експлуатації будівлі

Рішення суду про зупинення експлуатації будівлі за своєю правовою суттю є запровадженням заборони на задіяння даного обєкту нерухомості у технологічному чи технічному циклах виготовлення товарів, виконання робіт, надання послуг.

Відтак, підстав для постановлення окремого рішення з цього питання суд не знаходить, що зумовлює залишення позову без задоволення у цій частині.

До вимоги про покладення контролю за виконанням рішення суду

Вирішуючи спір за вимогою про покладення на владного субєкта обовязку з контролю за виконанням прийнятої постанови, суд відзначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави, повноваження та спосіб дій владних субєктів у правовідносинах з приводу виконання рішень суду вичерпно унормовані приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з приписами названого акту законодавства позивач не має повноважень на виконання рішень суду.

З огляду на викладене суд не знаходить правових підстав для задоволення вимоги позову у частині покладання на заявника виконання судового акту.

Окрім того, суд бере до уваги, що прийняте в порядку п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України судове рішення про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) взагалі не потребує вжиття будь-яких організаційно-правових дій, спрямованих на його виконання, позаяк встановлює для відповідача обовязок по невчиненню дій (заборону на вчинення дії), тобто імперативно однозначно і нездоланно визначає правову поведінку зобовязаної особи як бездіяльність. За загальним правилом примусове забезпечення бездіяльності є неможливим.

За змістом ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України запровадження рішенням суду заборони на вчинення будь-яких дій є цілком достатнім для забезпечення належного рівня правопорядку.

Оскільки проведеним судовим розглядом підтверджений факт реальності існування загрози життю та здоровю людей від умов діяльності відповідача (окрім будівлі водонапірної башти), то позов слід задовольнити відносно решти будівель, а рішення суду в цій частині належить допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 167, 183-2, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

постановив:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Зупинити експлуатацію Харківським державним вищим училищем фізичної культури №1 (місцезнаходження - 61070, Харківська область, місто Харків, вул. Фронтова, буд.№3; ідентифікаційний код - 04591392) будівель Спортивно-оздоровчого табору "Чайка" за адресою Харківська область, Вовчанський район, смт. Старий Салтів, вул. Сонячна, буд.№28 в частині їдальні літера "Г-1", спортивного залу боротьби літера "В-1", спального корпусу №№1 і 2 літера "Б-1", спального корпусу №3 літера "А-1", спального корпусу №4 літера "Д-1", лазні літера "Е", господарчих будівель та гаражу літера "З".

Допустити негайне виконання рішення суду в частині зупинення експлуатації Харківським державним вищим училищем фізичної культури №1 (місцезнаходження - 61070, Харківська область, місто Харків, вул.Фронтова, буд.№3; ідентифікаційний код - 04591392 будівель Спортивно-оздоровчого табору "Чайка" за адресою Харківська область, Вовчанський район, смт. Старий Салтів, вул. Сонячна, буд.№28 в частині їдальні літера "Г-1", спортивного залу боротьби літера "В-1", спального корпусу №№1 і 2 літера "Б-1", спального корпусу №3 літера "А-1", спального корпусу №4 літера "Д-1", лазні літера "Е", господарчих будівель та гаражу літера "З".

У решті вимог позов залишити без задоволення.

Роз'яснити, що постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови (у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі виготовлена 11 грудня 2017 року.

Суддя Сліденко А.В.