Справа № 704/988/17
Суддя: Воронкова І. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тальнівський районний суд Черкаської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 704/988/17

30.11.2017 року м.Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючої - судді Воронкової І.Г.

при секретарі судового засідання Джуській Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії посилаючись на те, що наказом ГУМВС України в Черкаській області № 255 о/с від 20.09.2013 року він був призначений на посаду тимчасово виконуючого обов'язки начальника Тальнівського РВ ГУМВС України в Черкаській області. 10.01.2014 року за розпорядженням заступника начальника управління МВС України в Черкаській області позивача разом з іншими працівниками Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області було викликано на 11.01.2014 року в м. Черкаси. Під час поїздки 11.01.2014 року службовим автомобілем, яким керував ОСОБА_2, близько 07-50 год. на 101 км+200 м. автодороги Золотоноша-Сміла-Умань сталася ДТП, внаслідок якої службовий автомобіль з'їхав на узбіччя дороги і перевернувся. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження, які потягли за собою тривале лікування. Наказом начальника УМВС в Черкаській області від 03.04.2015 року № 89 о/с позивача було звільнено з ОВС в запас ЗС України за ст. 64 "Б" (через хворобу). Після звільнення з органів внутрішніх справ, йому було встановлено з 03.10.2016 року другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків. В грудні 2016 року позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області з відповідною заявою щодо вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію". За результатами розгляду заяви комісією Департаменту фінансового-облікової політики МВС України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу було ухвалено висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. На думку позивача, таке рішення відповідача про відмову у призначенні та виплаті йому допомоги є протиправним з огляду на норми ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» та положення Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Просить визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у затвердженні висновку про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, та стягнути на його користь одноразову грошову допомогу у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 290 тисяч грн. у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850.

До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю і просив суд їх задовольнити, а справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, надав суду заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи зокрема тим, що: по-перше, позивач не має права на отримання вказаної грошової допомоги, оскільки за висновком комісії з розслідування нещасного випадку встановлення позивачу інвалідності є наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку (п. 14 Порядку № 850, затвердженого Постановою КМУ від 21.10.2015 року); по-друге, МВС України не здійснює виплату одноразової грошової допомоги, а лише приймає рішення про її призначення або відмову в призначенні.

В судове засідання представник третьої особи також не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, надав до суду заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 128 КАС України суд здійснює розгляд справи в письмовому провадженні за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України справа підсудна Тальнівському районному суду Черкаської області як адміністративному, а згідно ч. 1 ст. 23 КАС України справа вирішується суддею одноособово.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом УМВС України в Черкаській області від 03.04.2015 № 89 о/с з було звільнено з органів внутрішніх справ в запас ЗС України за пунктом 64 "Б" Положення (через хворобу) (а.с. 13).

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом отримання травми заступником начальника Тальнівського РВ УМВС ОСОБА_3 від 11.06.2014 року встановлено, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (а.с. 7-12).

Згідно акту № 9 про нещасний випадок від 12.08.2016 року вбачається, що нещасний випадок, який стався із т.в.о. начальника Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3 стався в період проходження служби і пов'язаний з виконанням службових обов'язків (а.с. 34-38).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 532400 від 25.10.2016 року за результатами первинного огляду з 03.10.2016 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків (а.с. 48).

У 2016 року позивач звернувся із заявою до голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області з метою отримання одноразової грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України відмовило в призначенні допомоги на підставі п. 14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (а.с. 49, 50).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Згідно п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно з п. 8, 9, 11 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Відповідно до п. 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, органом, уповноваженим на прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком № 850, є Міністерство внутрішніх справ України, яке приймає відповідне рішення у вигляді погодження або непогодження висновку, складеного органом внутрішніх справ, у якому проходить (проходив) службу працівник міліції, в даному випадку, УМВС у Черкаській області.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право особи на суд передбачає можливість отримати не лише формальний захист (визнання і підтвердження порушених прав), але й фактичний захист (тобто дійсне й ефективне поновлення порушених прав).

Пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що кожному гарантується право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, при цьому, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов'язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений повноваженнями, зокрема, щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії, або ж прийняти рішення, і це прямо вбачається з пункту 2 частини 4 статті 105 та пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства.

Як зазначалося вище, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ і рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України.

Доводи відповідача про те, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні грошової допомоги, так як він скоїв дисциплінарний проступок за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, жодними доказами не підтверджуються, крім того слід зауважити, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 липня 2015 року у справі № 823/1458/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року, та постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі № 823/5416/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 року, встановлена та обставина, що відповідачем не доведено порушення позивачем службової дисципліни (а.с. 14-18, 19-25, 27-29, 30-32). Такі доводи відповідача також спростовуються висновком службового розслідування від 11.06.2014 року (а.с. 7-12).

За таких обставин, дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу з тих підстав, що позивач скоїв дисциплінарний проступок, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, є протиправними, тому в цій частині позов підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення з Міністерства внутрішніх справ України одноразової грошової допомоги в сумі 290000 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки зазначення конкретної суми одноразової грошової допомоги, що підлягає до виплати, є прямим втручанням в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, тому з метою повного захисту порушеного права позивача, про захист якого він просить, слід зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 з прийняттям відповідного рішення та урахуванням обставин, викладених судом у даній справі, що у відповідності до ст. 2 КАС України є належним і необхідним способом захисту порушеного права позивача та відповідає завданням адміністративного судочинства.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 23 Закону України "Про міліцію", Положенням 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у затвердженні висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення (затвердити висновок) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: І.Г. Воронкова