Справа № 820/3881/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р. Справа № 820/3881/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "К'ю партс" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року по справі № 820/3881/17 за позовом Приватного підприємства "К'ю партс" до Сумської митниці ДФС про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне підприємство "К'ю партс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці ДФС в якому просив:

- скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року Сумської митниці ДФС;

- скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року Сумської митниці ДФС;

- скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2017/00111 Сумської митниці ДФС;

- скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2017/00120 Сумської митниці ДФС.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні позову (а.с. 6-15).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належної оцінки доказів і встановлення обставин у справі, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 22-38). Апелянт наголошує на тому, що сукупність наданих документів до митного органу та суду першої інстанції у повній мірі підтверджували правомірність визначення вартості товару за першим методом, та безпідставність висновків митного органу про її коригування. Митним органом ні в запиті ні рішенні не наведено жодних обґрунтованих вимог до наданих документів, та необхідності подання яких є необхідної для підтвердження такої вартості.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Подане стороною відповідача клопотання про призначення розгляду справи на інший день з огляду на те, що представник Сумської митниці ДФС Бикова Р.Ю. перебуває на лікарняному, є безпідставним та необґрунтованим.

Доводи сторони відповідача про їх обізнаність розгляду справи з перегляду сайту Судової влади, не підтверджується та є таким, що вводить в оману суд. Так, як вбачається з поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, Сумською митницею ДФС копії ухвал про відкриття та призначення справи, судова повістка про дату, час та місце розгляду справи були отримані завчасно, ще 01 грудня 2017 року.

Будь-яких доказів неможливості спрямувати свого іншого представника, як органом та суб'єктом владних повноважень до суду для розгляду справи, або своєчасного заявлення клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції не представлено. Відповідач не є органом влади, в якому працює лише одна посадова особа, та своєму штаті має інших працівників.

Неявка в судове засідання представників сторін, явка яких обов'язковою не визнавалась, в даному випадку з огляду на характер та предмет спору, не є перешкодою для суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду постанови суду в апеляційному порядку провести розгляд справи та прийняти рішення за наявними у справі доказами. При чому, будь-яких додаткових доказів жодною стороною не представлено.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, що між Приватним підприємством "К'ю партс" та CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD укладено контракт №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року, відповідно до умов якого CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання поставити Приватному підприємству «К'ю партс» товари в асортименті, а Приватне підприємство «К'ю партс» зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного контракту.

Відповідно до ст.3 контракту поставка товару здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010", а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку-фактурі.

Позивачем зазначено, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року декларантом подано копії наступних документів: контракт №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року; інвойси; пакувальні листи до інвойсів; видаткові накладні; відвантажувальні специфікації, а також копії додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема: міжнародні товарно-транспортні накладні; коносаменти; калькуляції; звіти про оцінку майна; листи від CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD; листи від Приватного підприємства «К'ю партс»; прайс-листи.

У процесі перевірки заявлених позивачем у МД №UА805180/2017/006561 та №UА8051180/2017/006450 митних вартостей імпортованих товарів контролюючим органом встановлено необ'єктивність та недостатність документального підтвердження використаних декларантом даних в наданих до митного оформлення документах.

Під час проведення електронної консультації між декларантом та митним органом контролюючим органом направлено декларантові в електронному повідомленні перелік документів, необхідних для підтвердження митної вартості товарів (а.с.97 т.1), у відповідь на яке позивачем направлено до митниці листи від 10.05.2017 №152 (до МД №UА805180/2017/006561) та від 11.05.2017 №153 (до МД №UА805180/2017/006450) щодо попереднього надання усіх наявних документів, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів, що підтверджується наданими до суду скріншотами зображень монітора комп'ютера із завантаженням програмного продукту АСМО "Інспектор".

За результатами розгляду декларацій №UА805180/2017/006561 та №UА8051180/2017/006450 та документів, які підтверджують митну вартість товару, поставленого за умовами Контракту №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року, Сумською митницею ДФС прийнято рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, що оформлено картками відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2017/00111 та №UA805180/2017/00120.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року та №UA805180/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року Сумської митниці ДФС та прийняті з їх урахуванням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2017/00111та №UA805180/2017/00120 Сумської митниці ДФС, прийняті на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приватне підприємство «Національні традиції», яке відповідно до умов Договору №17/10-16 від 17 жовтня 2016 року про надання послуг по декларуванню товарів, взяло на себе зобов'язання надати Приватному підприємству «К'ю парте» послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, звернулося до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року, укладеного між Приватним підприємством «К'ю парте» та CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD відповідно до умов якого CHANGXING ВАТТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання поставити Приватному підприємству «К'ю парте» товари в асортименті, а Приватне підприємство «К'ю парте» зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Як встановлює стаття 3 Контракту №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010», а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються Сторонами в рахунку-фактурі.

Партії товару, які було поставлено на виконання умов Контракту №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року та за митним оформленням (випуском) якої Приватне підприємство «Національні традиції» звернулася до Сумської митниці ДФС, поставлялися на умовах, визначених інвойсами на партії товарів, відповідно до яких товар поставляється за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010». Тобто CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Як вказує стаття 2 Контракту №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсах та пакувальних листах до них, партії товару, які підлягали поставці складаються з товару у асортименті, загальною вартістю 17 850,00 доларів США кожна.

Товар, визначений інвойсами, було передано перевізнику, що підтверджується коносаментами, зі змісту яких вбачається, що товар, який поставляється на виконання умов Контракту №Q2502/17 від 25. лютого 2017 року прибуде у місце призначення контейнерами, які вказано в інвойсах на поставку відповідних партій товару.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджувалася також видатковими накладними, які визначають, що на виконання Контракту №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року буде здійснено поставку партій товару у асортименті, загальною вартістю 17 850,00 доларів СІЛА кожна.

Товар, якій поставлено за Контрактом №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року, прибув до порту призначення у строки, визначені умовами поставки.

Вказаний товар у порту призначення (м. Одеса) було отримано перевізником для донаправлення його до Сумської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, адже, враховуючи положення ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставляння цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Як вказує п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Як вказує ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

4) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов Контракту MQ2502/17 від 25 лютого 2017 року декларантом було подано копії наступних документів:

Контракт №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року;

Інвойси;

Пакувальний листи до інвойсів;

Видаткові накладні;

Відвантажувальні специфікації.

Крім того, керуючись положеннями ч. 6 ст.53 Митного кодексу України, яка вказує, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, ПП «К'ю парте» до Сумської митниці ДФС для митного оформлення було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема:

Міжнародні товарно-транспортні накладні;

Коносаменти;

Калькуляції;

Звіти про оцінку майна;

Листи від CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD;

Листи від Приватного підприємства «К'ю парте»

Прайс-листи.

Враховуючи вимоги Митного кодексу України, який встановлює вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару, ПП «К'ю парте» в повному обсязі виконано вимоги ч. З ст. 53 Митного кодексу України.

На підтвердження вказаної обставини, 23 жовтня 2017 року до матеріалів справи було надано повідомлення про подання митних декларацій №ЦА805180/2017/006450 від 05 травня 2017 року і №ЦА805180/2017/006561 від 10 травня 2017 року та документів, які підтверджують митну вартість товарів, поставлених на виконання умов Контракту №02502/17 від 25 лютого 2017 року з повідомленнями, що свідчать про прийняття вказаних документів до бази даних митниць

Колегія суддів вважає, що при винесенні постанови судом першої інстанції безпідставно зроблений висновок про об'єм документів, наданих ПП «К'ю парте» для підтвердження митної вартості зроблено на підставі скріншотів зображень монітора комп'ютера із завантаженням програмного продукту АСМО «Інспектор».

В постанові суду не наведено мотивів з яких він виходив не беручи до уваги, надані ПП «К'ю парте», докази подання до митного оформлення документів у об'ємі, що значно перевищує об'єм, вказаний Сумською митницею ДФС.

Також судом першої інстанції зроблений висновок про об'єм документів, які було додано Позивачем до митних декларацій, які є предметом спору, зроблено на підставі скріншотів зображень монітора комп'ютера із завантаженням програмного продукту АСМО «Інспектор».

В той же час, посилаючись у мотивувальній частині постанови на програмний продукт АСМО «Інспектор» суд не наводить жодного нормативно-правового акту, який регулює порядок роботи даного програмного продукту, його цілі, задачі та завдання.

Вказані обставини свідчать про те, що при винесенні постанови судом не було в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають істотне значення для справи, а саме не встановлено особливості функціонування Автоматизованої система митного оформлення, що призвело до неможливості об'єктивно оцінити зміст скріншотів з вказаного програмного продукту.

Крім того, слід зазначити, що матеріали справи спростовують висновок про неповноту документів, які було подано ПП «К'ю парте» до митного оформлення товарів, що поставлялися на виконання умов Контракту №02502/17 від 25 лютого 2017 року, зокрема зі змісту Рішення про коригування митної вартості товарів №ІІА805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №иА805000/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року вбачається, що підставами для здійснення коригування митної вартості товарів є обставини відмінні від неповноти документів, поданих до митного оформлення.

Так, виходячи з п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари

Разом з тим підставою для коригування митної вартості товарів відповідно до змісту Рішення про коригування митної вартості товарів №иА805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №ІІА805000/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року є той факт, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально, свідчить, що Сумську митницю ДФС під час перевірки митної вартості, заявленої декларантом, зрештою влаштовував об'єм документів, поданих до митного оформлення.

Вказані обставини свідчать про неповне з'ясування судом обставин справи, яке призвело формування до хибних висновків, викладених в постанові суду.

Також, судом допущене порушення ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, яке проявилося у неправильному застосуванні положень чинного законодавства України (не застосовано положення, які підлягали застосуванню).

Так, після розгляду документів, поданих для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №02502/17 від 25 лютого 2017 року, Сумською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №ИА805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року та №иА805000/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року, збільшивши суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 318 628,22 грн. та 318 435,90 грн. відповідно.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;

6) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Виходячи з аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте митним органом, має містить ряд обов'язкових реквізитів, наявність яких свідчить про законність та обґрунтованість рішення про коригування митної вартості товарів.

В той же час, не дивлячись на чітку вказівку щодо порядку оформлення та наявності обов'язкових реквізитів, які повинні містити акти контролюючих органів, Рішення про коригування митної вартості товарів №ІІА805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №ІІА805000/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року, прийняті Сумською митницею ДФС, не містять обов'язкових реквізитів, необхідних для визнання їх законними та обґрунтованими, зокрема, чітко вбачається відсутність наступних реквізитів, визначених ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.

Також, колегія суддів зазначає, що Сумська митниця ДФС, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів поставлених відповідно до умов Контракту обмежившись загальною фразою про те, відомості, використані декларантом при визначенні митної вартості товару не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально, не вказала які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначила чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Як вбачається зі змісту Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору (контракту) що до товарів, які імпортуються (вартість операцій), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу)

невірно проведений розрахунок митної вартості;

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

При винесенні Сумською митницею ДФС Рішення про коригування митної вартості товарів митним органом, всупереч вимог положень чинного законодавства України не вказано яка саме інформація, наявна в митного органу (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Керуючись ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Як вбачається з інвойсу, відповідно до якого відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010».

Як вбачається зі змісту «Інкотермс 2010» Правил ІСС для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі, які вступили в силу 01 січня 2011 року, CFR (cost and Freight) - «Вартість і фрахт» означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. І хоча ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь - якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження, базис поставки не зобов'язує жодну із сторін здійснювати страхування товару, що поставляється від ризику випадкового знищення чи загибелі

Отже, оскільки умови поставки за базисом CFR (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не покладають обов'язку страхування товару на жодну із сторін Контракту №Q2502/17 від 25 лютого 2017 року, страхування товару, за митним оформленням якого Приватне підприємство «К'ю парте» звернулося до Сумської митниці ДФС, не здійснювалося, що підтверджується повідомленнями CHANGXING ВАІТЕ IMPORT EXPORT CO., LTD, яким ПП «К'ю парте» було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсами, відповідно до якого відбувалася поставка товару, страхування вантажу не здійснювалося.

ПП «К'ю парте» не здійснювало страхування товару, що підтверджується, листами, поданим Приватним підприємством «К'ю парте» при митному оформленні товарів. Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту MQ2502/17 від 25 лютого 2017 року такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Крім того, варто вказати, що поставка товару на умовах CFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт).

Вказана обставина підтверджується листом CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD в якому чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсах, відповідно до яких відбувалася поставка товарів. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчать і калькуляції, надані CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO., LTD.

Виходячи з положень п. 14.1.260 ст. 14 Податкового кодексу України фрахт - винагорода (компенсація), що сплачується за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) для перевезення вантажів та пасажирів морськими або повітряними суднами, перевезення вантажів залізничним або автомобільним транспортом.

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту №ВТВ2016-59 від 05 вересня 2016 року такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на транспортування, навантаження/вивантаження та страхування, не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Колегія суддів вважає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження митної вартості і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за митною вартістю, визначеною декларантом.

Крім того, необхідно зауважити, що виходячи з роз'яснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07 травня 2014 року № 10441/7/99-99- 10-03-01-17 відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Отже, враховуючи обставини, викладені вище, при винесенні Рішення про коригування митної вартості товарів ІІА805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №ІІА805000/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року Сумською митницею ДФС в порушення положень ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України не вказано обставин, які викликали у митного органу сумніви щодо правильності визначення митної вартості товарів, що поставлялися Приватному підприємству «К'ю парте» на виконання умов Контракту №02502/17 від 25 лютого 2017 року.

Стосовно обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, колегія суддів зазначає, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно з ч. 2 ст. 60 Митного кодексу України під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), керуючись нормами ч. З ст. 60 Митного кодексу України, враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Положення ч. 4 ст. 60 Митного кодексу України передбачають, що ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Ключовою обставиною при коригуванні митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод, є обставина ідентичності (подібності, аналогічності) товарів. Відповідно орган доходів і зборів повинен довести обставину ідентичності (подібності, аналогічності) оцінюваних товарів та товарів, ціну яких бере за основу, якщо має намір застосувати один із наведених другорядних методів. Така обставина доводиться саме шляхом порівняння характеристик оцінюваних товарів та товарів, ціна яких береться за основу при коригування митної вартості.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у графі 33 Рішення про коригування митної вартості митний орган має навести посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, орган доходів і зборів зобов'язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Однак, з Рішення про коригування митної вартості товарів ІІА805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №ІІА805000/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року Сумської митниці ДФС не вбачається за можливе встановити, які саме партії товарів було взято для порівняння та визначення корегованої митної вартості товарів, поставлених ПП «К'ю парте» на виконання умов Контракту №02502/17 від 25 лютого 2017 року.

На зазначені обставини та вимоги законодавства, судом не звернуто належної уваги.

Як вбачається зі змісту Рішення про коригування митної вартості товарів иА805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №ІМ805000/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року недоліками, які на думку Сумської митниці ДФС, перешкоджають визначенню митної вартості товарів, поставлених приватному підприємству «К'ю парте» за умовами Контракту №02502/17 від 25 лютого 2017 року, за ціною договору є наступні обставини:

відповідно до оцінки майна не зазначено до якої саме країни визначалась ринкова вартість;

експерт виконав порівняльний підхід, але жодних джерел з яких брались дані для порівняння не наведено тому виникає сумнів щодо об'єктивності;

згідно наданої калькуляції ціни встановлено, що до складу сировини входить упаковка, в той же час є і окрема позиція щодо упаковки.

Про те, виходячи зі змісту постанови, судом безпідставно зроблено висновок про необ'єктивність та недостатність документального підтвердження використаних декларантом даних контролюючим органом, який зроблено на підставі того, що приєднаний до МД №ИА805180/2017/006561 сканований прас-лист від 01.03.21017 №140123 фактично являється адресною торговельною пропозицією для позивача, адже цей документ надсилався в його адресу, містить посилання на конкретний зовнішньоекономічний контракт, запит позивача та умову поставки за контрактом, тобто вказана продавцем ціна вже включає в себе витрати на транспортування, а тому у митного органу відсутня можливість перевірити складові, з яких обчислена ціна (вартість) оцінюваного товару».

Також колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки визначення митної вартості товарів, за митним оформленням яких ПП «К'ю парте» звернулося до Сумської митниці ДФС, митний орган звернувся до декларанта з вимогою про надання додаткових документів в порядку ст. 53 Митного кодексу України.

Необхідно вказати, що митний контроль та митне оформлення як складові митної процедури є частиною адміністративних процедур із провадження справи декларанта щодо пропуску його товарів через митний кордон України. Факт відхилення рівня задекларованої митної вартості від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не стосується обставин справи; він стосується фактів, які були зафіксовані під час провадження справ щодо інших товарів. Факт відхилення рівня митної вартості є лише приводом для вчинення певних адміністративних процедур, проте сам собою не є доказом у справі, у якій провадяться адміністративні (митні) процедури.

Отже, правові акти суб'єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах у справі, а такими доказами передусім є документи, додані до вантажної митної декларації.

Саме з урахуванням цих міркувань, варто підходити до розуміння частини третьої статті 53 МКУ, відповідно до якої передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

На основі викладеного можна дійти такого висновку: факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МКУ, є підставою для витребування додаткових документів.

Варто зазначити, що такого ж підходу додержано у нових Методичних рекомендаціях щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом

Державної фіскальної служби від 11 вересня 2015 року № 689. Так, у пункті 8 розділу 2 цих Методичних рекомендацій зазначено, що «у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв'язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої-четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів».

Тобто при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

Як випливає з висновків, викладених у постанові Верховного суду України від 02 червня 2015 року по справі №21-498а15, які в силу приписів ч. 1 ст. 2442 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права:

«Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації»

Однак, не дивлячись на чіткість приписів чинного законодавства України, Сумською митницею ДФС у повідомленні про витребування додаткових документів не містилося посилання на те, які саме обґрунтовані сумніви викликали необхідність витребування додаткових документів та які саме документи необхідно подати для усунення таких сумнівів та більш того, до направлення вказаного повідомлення посадовою особою Сумською митницею ДФС не було виконано процедур, передбачених Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної фіскальної служби від 11 вересня 2015 року №689.

Крім того, п. 2.3 розділу II Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599, передбачено, що «посадова особа митного органу у графі "Для відміток митного органу" ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки. При електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку». Тобто наведене положення не передбачає, що у запиті щодо додаткових документів митний орган повинен викласти причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Водночас одним із принципів здійснення державної митної справи є такий принцип, як додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, викладений у п. 7 ч. 1 ст. 8 Митного кодексу України. У контексті процедури перевірки заявленої митної вартості під час митного контролю та митного оформлення згаданий принцип, означає обов'язок органу доходів і зборів вживати заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів доказам у справі (тобто документам, доданим до вантажної митної декларації). Це означає, що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі.

У зв'язку з цим п. 2.3 згаданих Правил заповнення декларації митної вартості у частині, яка не передбачає обов'язку органу доходів і зборів викладати причини витребування додаткових документів, не узгоджується із принципом додержання інтересів особи, а тому при складенні відповідного запиту орган доходів і зборів, крім п. 2.3, повинен виконувати відповідне положення статті 8 Митного кодексу України.

Доречність такого підходу також ґрунтується на положенні п. 1 ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України, відповідного до якого декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації. Орган доходів і зборів повинен створити умови щодо реалізації цього права, тобто доводити до відома декларанта або уповноваженої ним особи те, яка саме інформація потребує уточнення.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно не доведення позивачем митної вартості товару внаслідок відсутності підтверджуючих документів які б підтверджували витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до порту призначення.

Повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи митний орган мав обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Як вбачається з повідомлення (а.с.97 т.1), рішень Відповідача стосовно причин не прийняття основного методу визначення вартості товару, та як наслідок самостійне визначення такої вартості за іншим методом, жодного посилання або зазначення, чи іншого доводу наведеного в цих рішеннях стосовно таких недоліків взагалі відсутня, що фактично порушує вимоги визначенні положеннями ч.4, 7 ст.54 Митного кодексу України, якими чітко зобов'язано митний орган наводити письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Такого зазначення у будь-яких документів митного органу немає. Колегія суддів наголошує, що рішення суб'єкта владних повноважень повинне бути не тільки законним, обґрунтованим, але ж і таким (вимоги до цього встановлено законодавчо), щоб надавало особі конкретну змогу бути обізнаними про причини відмови у такому прийнятті та необхідність подання тих конкретних документів, які б надавали усунути суперечності між сторонами.

Відшукування нових обставин, як підстав для відмови у визначення митної вартості товару за основним методом та на обґрунтування законності прийнятого суб'єктом владних повноважень, які не були визначені ним в прийнятому рішенні вже під час судового перегляду справи, в тому числі в порядку апеляційного перегляду є взагалі безпідставним, бо такі підстави не зазначались, а тому посилатися на них є не коректним, до того ж вони не складали предмет такої відмови та визначення вартості товару.

При чому, колегія судів ще раз звертає увагу на положення ч.7 ст..54, якою визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

В даному випадку, при винесенні постанови, судом досліджуються обставини щодо включення до ціни товару вартості доставки товарів до порту призначення та вартості навантажувально-розвантажувальних робіт, що не була предметом розгляду митного органу під час винесення спірних актів Сумської митниці ДФС.

Крім того, слід зазначити, що дослідження судом обставин, які не були досліджені органом доходів і зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є не що інше, як виконання судом функції митного контролю замість органу доходів і зборів, а тому суперечить ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не відповідає конституційному принципу розподілу влад.

Суд не має права досліджувати обставини, які стосуються митної вартості, але які не були предметом дослідження органу доходів і зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що надання неналежної правової оцінки встановленим фактичним обставинам справи, привело суд першої інстанції до неправильного вирішення справи та помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів, з урахуванням приписів ст.202 КАС України дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2,11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватнеого підприємства "К'ю партс" - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року по справі № 820/3881/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити позов Приватного підприємства "К'ю партс" в повному обсязі.

Скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2017/000108/2 від 13 травня 2017 року Сумської митниці ДФС;

Скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2017/000109/2 від 13 травня 2017 року Сумської митниці ДФС;

Скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2017/00111 Сумської митниці ДФС;

Скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2017/00120 Сумської митниці ДФС.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складена 11 грудня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.