Справа № 345/2278/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11561/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Глушка І.В., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 03.07.2017 року звернувся до суду з позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо відмови провести перерахунок пенсії йому з 27.12.2016 р. відповідно до довідки № 10-651 від 17.10.2005р., яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалымнефтегаз» без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії йому з 27.12.2016р. та врахувати суми заробітку відповідно до довідки № 10-651 від 17.10.2005р. яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалымнефтегаз» за період з 01.12.1992р. по 31.07.1994р. без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2017 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу в якій просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком по Списку № 2 в Калуському об'єднаному УПФУ. Згідно розрахунку стажу загальний стаж роботи позивача становить 45 років 04 місяці 17 днів. Згідно із записами в трудовій книжці у період 1984-1995 років (запис № 23-30) - працював в будівельно-монтажному управлінню «Сургутнефтестрой» СМУ-20 пізніше перейменувалось в Спеціалізоване монтажне управління тресту Когалимнефтестрой» пізніше перейменований у ПО «Когалымнефтегаз» пізніше перейменовано у АООТ «Лукойл Когалымнефтегаз» тресту «Когалымнефтегазстрой» в Російській Федерації.

Для розрахунку розміру пенсії враховано зарплату з 01.11.1989 року по 31.10.1994 року наступним чином заробіток за період 01.11.1989 року по 31.12.1991 року врахований згідно довідки про зарплату № 10-514 від 18.08.2004 року яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалимнефтегаз», а заробіток за період з 01.01.1992 року по 31.10.1994 року враховано згідно довідки № 10-651 від 17.10.2005 року, яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь». При цьому згідно розрахунку заробітної плати №1 заробіток згідно за період 01.12.1992 року по 30.07.1994 року взято з обмеженням коефіцієнтом 5,6., тобто не враховано при обчисленні пенсії відповідні суми в повному обсязі.

В довідці про зарплату № 10-651 від 17.10.2005 року яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» відображено суми заробітної плати за період з 1991-1995 років без врахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки. В довідці зазначено, що з вказаних сум заробітної плати проводились внески до Пенсійного фонду. Отже, на нараховані суми зарплати заробітної плати, проводились відрахування до Пенсійного фонду Російської Федерації. Довідка № 10-651 від 17.10.2005 року має вихідний номер та дату видачі, видана підприємством на основі особових рахунків з 1991 року по 1995 року та підписана посадовими особами, а саме Заступником генерального директора по економіці та фінансів, заступником головного бухгалтера ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалимнефтегаз» та скріплена печаткою, є правомірна, а тому безпідставно не врахована в повному обсязі оскільки:

Вирішуючи спір щодо обмеження коефіцієнтом 5,6 суд виходить з наступного.

У відповідності до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частинами 1, 2 статті 41 даного Закону визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. (Пункт другий статті 41 доповнено абзацом згідно із Законом № 2343-IV від 13.01.2005 року).

З даної норми Закону, обчислення пенсії проводиться за правилами та відповідно до законодавства, що діяло раніше, а обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати повинно застосовуватися до перерахунку за період починаючи з 13.01.2005 року.

Судом встановлено, на час отримання позивачем заробітної плати в період з 01.12.1992 року по 31.07.1994 року таких обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, так як були встановлені лише 13.07.1998 року постановою Кабінету міністрів України №1064 «Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

З врахуванням того, що страхові внески сплачувалися з всієї (повної) заробітної плати, яку позивач отримував у вказаний період тому дії відповідача щодо нарахування пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку є неправомірними за період з 01.12.1992 року по 31.07.1994 року при обчисленні пенсії.

Колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог про зобов'язання відповідача зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період роботи з 01.12.1992 року по 31.07.1994 року при обчисленні пенсії відповідно до довідки до довідки № 10-651 від 17.10.2005 року яка видана ООО «Лукойл-Западная Сибирь» ТПП «Когалымнефтегаз» та врахувати суми заробітку за період з 01.12.1992 року по 31.07.1994 року без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки має враховуватися вся заробітна плата відповідно до наданої довідки.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області - залишити без задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2017 року у справі № 345/2278/17 провадження № 2-а/345/192/2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді І.В. Глушко

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2017 року