Справа № 822/2153/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2153/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

05 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Полотнянка Ю.П. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Пятковського А.М.,

представника відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до ОСОБА_3 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Відповідач в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно даних державної податкової інспекції у м. Хмельницькому податковий борг відповідача по транспортному податку з фізичних осіб складає 25 000,00 грн. Розмір грошового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25 000,0 грн. визначений податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" № 186243-13 від 29.06.2016 року.

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 податкового боргу в сумі 25000,00 грн.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач повідомлення - рішення від 29.06.2016 року №186243-13 про визначення суми грошового зобов'язання по транспортному податку та податкову вимогу форми "Ф" від 27.12.2016 року № 12372-17 не надіслав за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача, а тому податкове повідомлення - рішення та податкову вимогу вважаються не врученими відповідачу, а визначене у них грошове зобов'язання з транспортного податку в розмірі 25000,00 грн. - неузгодженим і не набуло статусу податкового боргу. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Пунктом 87.11. статті 87 Податкового кодексу України передбачені повноваження органів податкової служби щодо звернення до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

У відповідності з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Таким чином, визначена податковим органом сума грошового зобов'язання вважається узгодженою після завершення строку на оскарження податкового повідомлення-рішення, перебіг якого розпочинається з дня отримання цього рішення платником податків.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених ПКУ або законами з питань митної справи (пункт 36.5 статті 36 ПК України).

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За змістом підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Отже, право на звернення до суду з позовом про стягнення з боржника - платника податку податкового боргу, у розмірі, визначеному податковим повідомленням-рішенням, виникає після узгодження визначеної цим рішенням суми грошового зобов'язання та надсилання з дотримання вимог ПК України податкової вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ф" від 29 червня 2016 року №186243-13. Вказана вимога надсилалась на адресу відповідача рекомендованим повідомленням, однак конверт повернувся з відміткою поштової кореспонденції "за закінченням терміну зберігання" (а.с.7).

При цьому суд вважає безпідставними доводи відповідача, надані в запереченнях проти позову, стосовно неотримання податкової вимоги та, як наслідок, відсутності підстав для стягнення з неї боргу, оскільки такі спростовуються наявними у справі матеріалами.

До цього варто зазначити, що відповідно до положень пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Отже, як податкове повідомлення - рішення, так і податкова вимога вважається надісланими (врученими) фізичній особі, якщо вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.

Згідно матеріалів справи податкову вимогу форми "Ф" від 29 червня 2016 року №186243-13 було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення на її адресу: АДРЕСА_1.

За таких обставин, контролюючим органом дотримано наведені вище положення Податкового кодексу України, а тому вказані доводи відповідача є безпідставними.

Крім цього, помилковими, на переконання суду, є доводи відповідача відносно того, що контролюючим органом в порушення вимог закону не було направлено ОСОБА_3 податкову вимогу, оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення податкової вимоги "Ф" від 29 червня 2016 року №186243-13 повністю не погашалась, а тому підстав для винесення, направлення контролюючим органом іншої податкової вимоги не було (пункт 59.5 статті 59, стаття 60 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що на момент утворення заборгованості зазначена податкова вимога не була відкликана. Відтак, зазначене вище податкове зобов'язання є узгодженим.

Щодо доводів відповідача про неузгодженість грошових зобов'язань, визначених податковою вимогою "Ф" від 29 червня 2016 року №186243-13, з огляду на їх неотримання ОСОБА_3, то такі є безпідставними у зв'язку із слідуючим.

Відповідно до положень пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення - рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення - рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Хмельницьким окружним адміністративним судом винесено ухвали від 10.08.2017 року та 05.09.2017 року, якими суд зобов'язав витребувати у ДПІ у м. Хмельницький документально підтверджені відомості щодо адреси відповідача (АДРЕСА_1) на яку надсилались податкове повідомлення-рішення №186243-13 від 29.06.2016 року та податкова вимога №12372-17 від 27.12.2016 року, та докази реєстрації ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) за цією адресою на дату надсилання вказаних документів.

На вимогу даних ухвал ДПІ у м. Хмельницькому надало до суду пояснення, згідно якого дані щодо адреси, на яку надсилались податкове повідомлення-рішення №186243-13 від 29.06.2016 року та податкова вимога №12372-17 від 27.12.2016 року були надані відповідачем згідно поданої 30.05.2008 року Заяви про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за формою 5-ДР (а.с.60-61).

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - податків зобов'язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно ст. 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація:

- прізвище, ім'я та по батькові;

- місце народження (країна, область, район, населений пункт);

- місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство;

- серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу).

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні будь які відомості, зокрема заява ОСОБА_3 про зміну даних, які вносяться до облікової картки, а саме зміну місця проживання, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку що позивачем були здійсненні усі дії для повідомлення відповідача про податкове повідомлення-рішення №186243-13 від 29.06.2016 року та податкова вимога №12372-17 від 27.12.2016 року за адресою, яка була відома податковому органу.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтований, оскільки відповідачем не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів щодо протиправності та необґрунтованості оскаржуваної вимоги.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до ОСОБА_3 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, інд. АДРЕСА_1) кошти у рахунок погашення податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень).

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 грудня 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Полотнянко Ю.П. Курко О. П.