Справа № 810/539/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року № 810/539/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми "Ф" №40273-17 від 28.12.2016 (з урахування заяви про уточнення позовних вимог).

Позовні вимоги мотивовані тим, що вимога податкового органу, якою визначено транспортний податок з фізичних осіб та земельний податок з фізичних осіб є протиправною та підлягає скасуванню. Позивач вважає, що застосування по транспортному податку в 2015 році на підставі рішення Фастівської міської ради від 27.01.2015 суперечить принципу стабільності податкового законодавства, закріпленого п.п.4.1.9 п.4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Вказує на те, що транспортний податок необхідно застосовувати, відповідно до рішення селищної ради, з наступного бюджетного періоду. По земельному податок з фізичних осіб позивач вважає, що його земельна ділянка має площу 0,0816 га, у зв'язку з чим вона відповідно до п.п.281.2.2 п.281.2 ст.281 ПК України не може бути оподаткована.

27.11.2017 року позивач через канцелярію суду подав заяву розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що податковим органом на підставі ст. 59 ПК України правомірно сформовано податкову вимогу, оскільки відповідачем щодо позивача були винесені податкові повідомлення-рішення по транспортному податку та земельному податку, які позивачем не оскаржені. Отже, дані зобов'язання є узгодженими, а оскільки не були сплачені в установлені законодавством строки, то сума в розмірі 25027,23 грн. є податковим боргом.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки LEXUS модель RX 350, 2011 року випуску, об'ємом двигуна 3456 куб. см., номер шасі JTJBK11A202434289, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №056775 від 10.08.2013. Також позивачу належить земельна ділянка, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №339745 від 30.12.2011 року, яка розташована за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Суворова 51, має площу 0.0816 га..

Рішенням Фастівської міської рад Київської області від 27.01.2015 №4-LXIV-VI "Про встановлення транспортного податку" встановлено транспортний податок у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Відповідачем 19.06.2015 року, на підставі п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 та п.п. 267.6.2. п. 267.2. ст. 267 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 14387-17, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000, 00 грн. Також 30.08.2015 позивачу винесено податкове повідомлення - рішення за №10793-00, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" на суму 27,23 грн.

В подальшому відповідачем 28.12.2016, згідно з п.59.1 ст.59 ПК України винесено податкову вимогу форми "Ф" №40273-17 на загальну суму 25027,23 грн., з якої 25000 грн. по транспортному податку з фізичних осіб та 27,23 грн. по земельному податку з фізичних осіб.

Проте, позивачем податкове повідомлення-рішення №14387-17 від 19.06.2015 оскаржено в судовому порядку, постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2017 у справі №810/1658/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області задоволено, податкове повідомлення-рішення від 19.06.2015 №14387-17 визнано протиправним та скасовано. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2017 залишено без змін. Отже, постанова суду першої інстанції набрала законної сили.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Пунктом 56.1 ст.56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи № 71-VIII від 28.12.2014 зміни до Податкового кодексу України, які набрали чинності з 01.01.2015.

Відповідно до п 267.1.1 п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п. 267.5.1. п 267.5 ст. 267 Кодексу).

Відповідно до п.п. 10.1.1. п.10.1 ст. 10 та ст. 265 Податкового кодексу України транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Як встановлено судом, що позивачем оскаржено вимогу податкового органу, яка винесена за наслідками податкових повідомлень-рішень від 19.06.2015 № 14387-17, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000, 00 грн. та від 30.08.2015 №10793-00, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" на суму 27,23 грн.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги вказану постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2017, якою встановлено протиправність та скасовано податкове повідомлення-рішення 19.06.2015 № 14387-17 на суму 25000 грн., суд дійшов висновку про те, що податкова вимога відповідача від 28.12.2016 №40273-17 форма Ф в частині визначення транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. є незаконною та підлягає скасуванню.

Щодо земельного податку з фізичних осіб з сумою податкового боргу яка становить 27,23 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.269.1.1 п.269.1 ст.269, та п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають власності або користуванні.

Відповідно до п.п.281.2.2 п.281.2 ст. 281 ПК України звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб пунктом 281.1 цієї статті, поширюється на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах - не більш як 0,25 гектара, в селищах - не більш як 0,15 гектара, в містах - не більш як 0,10 гектара.

Отже, враховуючи, що земельна ділянка позивача згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №339745 від 30 грудня 2011 року, яка розташована за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Суворова, 51, має площу 0,0816 га., вона відповідно до п.п .281.2.2 п.281.2 ст. 281 ПК України, не може бути оподаткована.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що податкова вимога відповідача від 28.12.2016 №40273-17 в частині визначення земельного податку з фізичних осіб в розмірі 27,23 грн. є незаконною та підлягає скасуванню.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 94, 122, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції (Фастівське відділення) Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 40273-17 форми "Ф" від 28 грудня 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лиска І.Г.