Справа № 802/307/17-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/307/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

05 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадської організації "Спілка учасників бойових дій АТО Гайсина та Гайсинського району" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом громадської організації "Спілка учасників бойових дій АТО Гайсина та Гайсинського району", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Грузька сільська рада Гайсинського району до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2017 року громадська організація "Спілка учасників бойових дій АТО Гайсина та Гайсинського району" звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представники позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши суду 05 грудня 2017 року клопотання про перенесення розгляду судового засідання, у зв'язку із неможливістю прийняти участь у даному судовому засіданні.

Дослідивши дані клопотання про перенесення судового засідання колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представників позивача в судовому засіданні - не обов'язкова. Окрім того, дана справа вже була перенесена з 28 листопада 2017 року. Суд звертає увагу, що безпідставне перенесення розгляду справи на доволі великий строк може призвести до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Статтею 197 КАС України, зокрема п.1 ч. 1, встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі - закриттю, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 31 липня 2000 року Грузька сільська рада Гайсинського району Вінницької області на 10 сесії 23 скликання прийняла рішення про резервування земель запасу та земель резервного фонду працівникам соціальної сфери на селі. Даним рішенням Грузька сільська рада Гайсинського району Вінницької області вирішила зарезервувати працівникам соціальної сфери села 50% землі резервного фонду, що становить 67,7 га.

18.07.2014 Грузька сільська рада Гайсинського району проінформувала начальника відділу Держкомзему у Гайсинському районі листом №141 про те, що на території сільської ради вільні землі запасу та резервного фонду для надання військовослужбовцям відсутні, земельна ділянка площею 16,73 га із земель спільної власності передбачена для надання громадянам с. Грузьке, які не мають паїв та земельних ділянок у власності для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка із земель резервного фонду площею 33,65 га зарезервовано рішенням 10 сесії 23 скликання від 31.07.2000 працівникам соціальної сфери села Грузьке.

10 вересня 2014 року Головне управління Держземагенства у Вінницькій області наказом №2-2763/15-14-СГ надало гр. ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 50,00 га в оренду із земель (запасу та резервного фонду) державної власності сільськогосподарського призначення на території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області для ведення фермерського господарства.

В подальшому, листом від 26.11.2014 за №03/7431 Відділ Держземагенства у Гайсинському районі Вінницької області запросило у Грузького сільського голови погодження картографічних матеріалів гр. ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 47,9831 для ведення фермерського господарства, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В свою чергу, Грузька сільська рада листом №190 від 10.12.2014 повідомила начальника відділу Держземагенства у Гайсинському районі про відмову в погодженні картографічних матеріалів на підставі відсутності матеріалів проекту землеустрою щодо відведення даних земельних ділянок та вказані вільні землі зарезервовано учасникам АТО, працівникам соціальної сфери та громадянам, що проживають на території Грузької сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

27 жовтня 2015 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області наказом №2-5054/20-15-СГ затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду гр. ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства із земель запасу та резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення території Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області.

Наказом від 18.11.2015 року за №2-5893/20-15-СГ ГУ Держгеокадастру внесено зміни до наказу № 2-5054/20-15-СГ щодо п. 2, зокрема площі земельної земельної ділянки та кадастрового номеру.

10.11.2015 укладено договір оренди землі згідно якого, орендодавець Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в особі першого заступника Петровського П.А. з одного боку та орендар гр. ОСОБА_2, з другого, передано в оренду земельну ділянку, загальною площею 16,7127 рілля, за кадастровим номером НОМЕР_1 (п. 2 договору).

Одночасно, 10.11.2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області в особі першого заступника Петровського П.А. (орендодавець) та гр. ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди землі №1-395. Пунктом 2 вказаного договору передано в оренду земельну ділянку загальною площею 31,2704 га рілля, кадастровий номер НОМЕР_2.

Як слідує із матеріалів справи, в 2016 році до Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області звернулись учасники бойових дій в зоні проведення АТО із заявами про погодження надання у власність земельних ділянок в межах норм безоплатної приватизації.

Грузька сільська рада повідомила про те, що подальше виготовлення документів на власність можливе лише за умови отримання згоди орендаря вказаної земельної ділянки ОСОБА_2, якій виділено в оренду землі запасу Грузької сільської ради.

Також, згідно матеріалів справи, учасники бойових дій в зоні проведення АТО звертались із колективними зверненнями, а саме 12.08.2016 р. було направлено звернення до Національного антикорупційного бюро України та до Прокуратури Вінницької області, на яке було отримано 18.10.2016 за №КО-5207/0-0.13-3750/6-16 відповідь від Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. В подальшому, 20.10.2016 направлено колективне звернення до Прем'єр-Міністра України, на яке отримано відповідь від Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за №КО 5207/2-0.13-4282/6-16.

21.12.2016 звернулись до Президента України із колективним зверненням, на яке також отримано відповідь від Вінницької обласної державної адміністрації від 23.01.2017 за №04-Ко-21-7 та Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.02.2017 за №Д-464/0-0.13-487/6-17.

На вказані звернення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомляла про те, що згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області зареєстровано право оренди земельних ділянок за гр. ОСОБА_2 Також, повідомлено, що на території Гайсинського району Вінницької області зарезервовано 138,9 га земель для надання учасникам бойових дій та родичам загиблих з їх числа.

Не погоджуючись із наказами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 10.09.2014 №2-2763/15-14-СГ та від 27.10.15 за №2-5054/20-15-СГ, громадська організація "Спілка учасників бойових дій АТО Гайсина та Гайсинського району" звернулась з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, однак, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, помилково не врахував наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України ( далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі, на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Статтею 80 ЗК України установлено, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності та держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Виходячи з положень ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень ст.ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Відповідно до п.12 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 з аналізу норм ст. 26 Закону № 280/97-ВР, ст. 6 Закону України від 09.04.1999 № 586-ХІV ч. 1 ст. 116 ЗК України випливає, що управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно - правовою діяльністю суб'єктів владних повноважень - органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури.

Відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Як досліджено із змісту позову, позивач просить скасувати наказ головного управління Держземагентства у Вінницькій області та наказ №2-2763/15-14-СГ від 10.09.2014 року №2-5054/20-15-СГ від 27.10.2015 року на підставі яких Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, як орендодавцем, та ОСОБА_2, як орендарем, укладено договори оренди землі №1-394 та №1-395 від 10.11.2015, за якими орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Грузької сільської ради (за межами населеного пункту) Гайсинського району Вінницької області площею 16,7127 га - рілля та площею 31,2704 га-рілля, з терміном оренди 7 років.

Суд вважає, що позивач оскаржує накази, які є правовими актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім власників вказаних земельних ділянок), в тому числі, і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним наказом не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

В даному випадку Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області реалізувало свої повноваження власника землі, і виступає рівноправним суб'єктом земельних відносин.

А тому, у відносинах з приводу яких виник спір, відповідач не здійснював владні управлінські функції відносно позивача. Тобто, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно - правовий характер.

У зв'язку з вищенаведеним колегія суддів приходить до висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція з цього приводу викладена в постановах Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року у справі № 21-551а14, від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15, від 01 жовтня 2013 року у справі №21-228а13, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 09 грудня 2014 р. у справі №21-308а14 та від 16 грудня 2014 р. у справі №21-544а14, висновки яких є обов'язковими для врахування судами у відповідності до положень ст.244 КАС України.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відтак, суд першої інстанції порушив вимоги КАС України щодо визначення підсудності позову.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказану справу потрібно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по даній справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу громадської організації "Спілка учасників бойових дій АТО Гайсина та Гайсинського району" задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом громадської організації "Спілка учасників бойових дій АТО Гайсина та Гайсинського району", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Грузька сільська рада Гайсинського району до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії закрити.

Роз'яснити сторонам, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.