Справа № 807/63/17
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокум. Ужгород№ 807/63/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С. І.

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

за участю представників

позивача: Гашпар Я.В. (довіреність від 07.06.2017 року № 40-702-10/4789)

третьої особи 1: ОСОБА_2 (довіреність від 01.08.2016 року)

третьої особи 3: Костяков Д.В. (довіреність від 13.10.2012 року № 285)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної архітектурно - будівельної інспекції України до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області, Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго", про знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 7 грудня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 8 грудня 2017 року.

Державна архітектурно - будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція України, позивач ) звернулась до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4, відповідач), треті особи - ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5, третя особа 1), Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області (далі - Нересницька сільська рада, третя особа 2) та Публічне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" (в подальшому реорганізовано в Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" (далі - ПрАТ "Закарпаттяобленерго", третя особа 3), яким просить зобов'язати відповідача знести самочинно збудовану господарську будівлю в АДРЕСА_1 з компенсацією витрат, що пов'язані зі знесенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", якою передбачено звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкту у випадку невиконання вимог припису щодо усунення порушень, посилаючись на те, що заходи щодо реагування та притягнення винної особи органом Держархбудінспекції використано, перебудова відповідно до плану неможлива (в зв'язку з відсутністю такого та будівництвом в охоронній зоні), відтак, самочинно збудована будівля підлягає знесенню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач заперечення проти позову суду не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлявся належним чином про відкриття провадження у справі, про дату, час та місце розгляду справи, відтак, у відповідності до ст. 122 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представники третіх осіб 1 та 3 в судовому засіданні підтримали заявлений Держархбудінспекцією позов, просять його задовольнити, посилаючись на порушення їх прав та інтересів (третьої особи 1 - як суміжного землекористувача, третьої особи 3 - як енергопідприємство, у віданні якого перебуває охоронна зона) в зв'язку з проведенням самочинного будівництва.

Третьою особою 2 надано заяву, якою позов підтримує та одночасно просить провести розгляд за відсутності представника Нересницької сільської ради, в зв'язку з чим та у відповідності до ст. 122 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника третьої особи 2, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 12.06.2014 року на підставі звернення ОСОБА_5 інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у Закарпатській області (далі - ДАБК у Закарпатській області) проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог містобудівного законодавства ОСОБА_4 під час будівництва за адресою АДРЕСА_1. В результаті проведеної перевірки встановлено, що за вказаною адресою здійснено будівництво житлового будинку та на час проведення перевірки будуються господарські споруди, які будуються з відхиленням від проекту (схеми) забудови земельної ділянки, чим порушено ст. 23 Закону України "Про основи містобудування", ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. 1 ст. 96 КУпАП. ДАБК у Закарпатській області винесено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.06.2014 року за № 295-П, яким зобов'язано привести об'єкт у відповідність до будівельної документації або внести зміни в будівельний паспорт. Даним приписом зобов'язано повідомити ДАБК у Закарпатській області про його виконання в строк до 12.12.2014 року, та ОСОБА_4 направив 05.12.2014 року до ДАБК у Закарпатській області заяву про виконання припису в повному обсязі.

Однак, 18.07.2016 року до ДАБК у Закарпатській області надійшла повторна заява ОСОБА_5, яким зазначено про порушення містобудівного законодавства та її прав, оскільки будівництвом позбавлено її права вільного доступу до належної їй земельної ділянки та житлового будинку.

З метою перевірки виконання припису, ДАБК у Закарпатській області 06.10.2016 року проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог містобудівного законодавства ОСОБА_4 під час будівництва за адресою АДРЕСА_1, якою встановлено не виконання припису органу Держархбудінспекції, зокрема, не здійснено перебудову господарської споруди відповідно до проектної документації або не внесено зміни до будівельного паспорту, натомість, будівництво завершено з відхиленням від проекту (схеми) забудови земельної ділянки.

При цьому встановлено, що будівля побудована з порушеннями Правил улаштування електроустановок (в частині недотримання відстаней при будівництві в захисній зоні високовольтних ліній), що неможливо усунути іншим (крім знесення самочинно збудованого об'єкта) шляхом, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року № 687-XIV (з наступними змінами та доповненнями, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, а в системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року (надалі - Порядок), посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Згідно преамбули Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон 3038), цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Повноваження інспекцій ДАБК щодо державного архітектурно - будівельного контролю визначено статтею 41 Закону 3038, та згідно п. 3 ч. 4 цієї статті - посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно ч. 8 ст. 7 Закону 3038, припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Частиною 1 ст. 38 Закону 3038 встановлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.06.2014 року ДАБК у Закарпатській області видано Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за № 295-П, яким зобов'язано привести об'єкт у відповідність до будівельної документації або внести зміни в будівельний паспорт, який відповідачем не виконаний (згідно наявних в матеріалах справи доказів відсутній будівельний паспорт (зі змінами чи без таких) на об'єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1), що встановлено повторною перевіркою (акт перевірки від 6 жовтня 2016 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Враховуючи відсутність затвердженого проекту в установленому законодавством порядку, неможливо ставити питання відповідності будівництва розробленому проекту, а отже неможливо розглядати питання про проведення особою, що здійснює будівництво відповідної перебудови.

Крім того, суд враховує наступне: правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці на час виникнення спірних правовідносин регулювались положеннями Закону України "Про електроенергетику" (втратив чинність частково, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин). Правовідносини з приводу збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електроструму, проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, виконання робіт або провадження діяльності поблизу електричних мереж регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 р. N 209 "Про затвердження Правил охорони електричних мереж" (далі - Правила).

Згідно п. 1 Правил, електричними мережами, які підлягають охороні згідно з Правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать. Пунктом 8 Правил встановлена пряма заборона на будівництво в охоронюваних зонах повітряних ліній житлових, громадських чи дачних будинків.

Частиною 1 ст. 38 Закону 3038 передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

ДАБК у Закарпатській області (структурний підрозділ Держархбудінспекції України) 12.06.2014 року винесено припис № 295-П, яким відповідача ОСОБА_4 зобов'язано привести об'єкт у відповідність до будівельної документації або внести зміни в будівельний паспорт, відповідачем вимоги припису не виконано.

Абзацом другим ч. 1 ст. 38 Закону 3038 встановлено, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 38 Закону 3038, рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

З вищенаведеної норми вбачається, що за наявності встановлених законом підстав для прийняття судом рішення про знесення самочинно збудованого об'єкту, рішення суду повинно насамперед виконуватись особою, яка здійснила таке самочинне будівництво, відтак, слід покласти на відповідача обов'язок знести самочинно збудовану господарську будівлю за його власний рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС Україна, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення ст. ст. 71, 72 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на позивача. Держархбудінспекцією доведено правомірність звернення з позовом до суду, наявність підстав для його задоволення, що встановлено в судовому засіданні та підтверджено дослідженими доказами, вимоги позову відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав), в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення та слід зобов'язати ОСОБА_4 за власний рахунок знести самовільно збудовану господарську будівлю за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державної архітектурно - будівельної інспекції України до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області, Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго", про знесення самочинного будівництва - задовольнити повністю.

2. Зобов'язати ОСОБА_4 (АДРЕСА_2 код НОМЕР_1) за власний рахунок знести самовільно збудовану господарську будівлю за адресою: АДРЕСА_1.

3. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті