Справа № 462/4626/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11632/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Шинкар Т.І., Глушка І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження м. Львові апеляційну скаргу Залізничного відділу соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 01.11.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.10.2017 року звернулася в суд з позовом до Залізничного відділу соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача призначити їй щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 01.11.2017 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Залізничний відділ соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради подав апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачка звернулася до Франківського відділу соціального захисту із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 15.10.2014 р., де зазначила, що не працює. На підставі вказаної заяви сім'я позивачки була взята на облік у Франківський відділ соціального захисту.

Оскільки, ОСОБА_1 не працевлаштувалась протягом 2-х місяців з моменту подання заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг їй така виплачувалась на чотирьох осіб: ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_2 та двох дітей з 15.10.2014 р. до 14.12.2014р. у розмірі 2400,00 грн. щомісячно; з 15.12.2014 р. до 14.02.2015 р. у розмірі 1958,00 грн. щомісячно; з 15.02.2014 р. до 14.04.2015 р. у розмірі 1516,00 грн. щомісячно.

З 15.04.2015 року позивачці виплачується щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1768,00 грн. на двох дітей.

З довідок № 02/12 від 01.12.2014 р., № 01/16 від 14.03.2016 р., №01/08/16 від 10.08.2016 р. копії трудової книжки вбачається, що з 05.03.2013 р. по 15.03.2016 р. позивачка перебувала у трудових відносинах з приватним підприємством «Термолюкс-Комфорт», яке розташоване в м. Донецьку - в районі проведення антитерористичної операції та фактично не працювала в період з 01.07.2014 р. до 15.03.2016 р., а з 01.04.2016 р. по даний час працює в ТзОВ «Терма ЛТД».

У передбачений термін для відновлення виплати позивачка не повідомила про інші обставини, що впливають на право щодо отримання грошової допомоги, то грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 Порядку № 505.

З 15.08.2016 року позивачка разом з чоловіком ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулася до Залізничного відділу соціального захисту із заявою про взяття на облік особи, як такої, що переміщується з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції та на підставі чого їй було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.06.2016 року №.

26 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася через відділення АТ «Ощадбанк» про призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, де зазначила у складі сім'ї лише себе. Також зазначила, що працює у ТОВ «Терма ЛТД» з 01.04.2016 року.

У наданні допомоги їй було відмовлено.

Також 16.08.2016 року через відділення АТ «Ощадбанк» чоловік позивачки ОСОБА_2 подав заяву про продовження йому виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У заяві він зазначив склад сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Йому було призначено щомісячну адресну допомогу особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 01.09.2016 р. до 14.12.2016 р. у розмірі 1768,00 грн. щомісячно, тобто грошова допомога виплачується лише на двох неповнолітніх дітей.

27.07.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Залізничного відділу соціального захисту із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

04.08.2017 року Залізничним відділом соціального захисту було прийнято рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги на підставі пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно із статті 4 Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України підтверджено, що позивачка перемістилася з тимчасово окупованої території та до цього постійно проживала в м. Горлівка Донецької області.

Як вбачається з пункту 2 постанови Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року за № 505 (далі - Порядок №505), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку.

Згідно пункту 7 Порядку №505 (в редакції станом на час звернення позивача із заявою про призначення допомоги) якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

З аналізу наведених норм випливає, що допомога не виплачується, у разі припинення її виплати, на наступний шестимісячний період.

Згідно пункту 3 Порядку №505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., що набрала чинності з 23.04.2015р., пункт 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. доповнено абзацом «Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається».

Згідно пункту 5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Пункт 6 Порядку № 505 вказує, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Взявши до уваги викладене вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту пункту 3 із змінами, а також зі змісту вищенаведених пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги видно, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ані постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015 року, ані постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Суд з огляду на матеріали справи та надані докази приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення щодо відмови позивачці в призначенні соціальної допомоги, так як позивачка ОСОБА_1 з 01.04.2016 року офіційно працевлаштувалась, відтак знову на загальних підставах набула право на отримання від держави щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, отже відмова відповідача у призначенні такої допомоги є неправомірною, а позовні вимоги позивача підставними.

Виходячи із вимог статті 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, а саме зобов'язати Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради призначити, нарахувати та виплатити позивачці щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг починаючи з 27.07.2017 р., тобто з дня її звернення із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та визнати дії відповідача протиправними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Залізничного відділу соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 01.11.2017 року у справі № 462/4626/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді Т.І. Шинкар

І.В. Глушко