Справа № 130/2573/17
Суддя: Заярний А. М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря Буга Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БУПП м. Вінниця старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з цим позовом до суду в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР№686078 від 31.10.2017 року.

Свій позов аргументував тим, що 31.10.2017 року о 01-48 год. по вул. Брацлавська, 49 в м. Вінниця інспектор Чорногуз А.І. зупинив позивача з підстав того, що останній нібито здійснив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора. У зв'язку з цим інспекторЧорногуз А.І. цього ж дня виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Цю постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що інспектор поліції незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, а не за місезнаходженням органу уповнваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що цим були суттєво порушені його права, оскільки таким чином інспектор поліції не надав можливості позивачу скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП в повному обсязі. Розгляд справи на дорозі унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Крім цього, під час винесення постанови інспектор Чорногуз А.І. доказів по суті справи не надав, клопотання позивача проігнорував, службове посвідчення для ознайомлення не представив, грубив тощо.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, а справу просив розглянути у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності до ст.ст. 33, 35, 38 КАС України. Заперечень проти позову, заяви про відкладення розгляду справи, чи повідомлення про причини неявки до суду не надходило, а тому суд, відповідно до ст. 128 КАС України, розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2017 року о 01-48 год. по вул. Брацлавська, 49 в м. Вінниця ОСОБА_1 здійснив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора у зв'язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. (копію постанови неможливо прочитати через погану якість а.с.6). Вказана постанова пинесена в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Будь-які інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП не були надані відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв'язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, тощо.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених остатніх доводів.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень (ст.162 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тощо.

З огляду на те, що зміст оскарженої постанови серії БР№686078 від 31.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам ст.ст. 283 і 284 КУпАП (в ній не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотиви відхилення висловлених правопорушником доводів, а також в звязку з тим, що відносно обставин та доказів, на які посилається позивач у своєму позові, відповідач у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України заперечень не подав, а у суду не виникає сумнівів щодо достовірності цих обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14, ст.ст.7, 122, 255, 251, 252, 277-2, 278, 280, 285 КУпАП, ст.ст. 69, 86, 99-102, 128, 159, 160, 161, 162, 163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР№686078 від 31.10.2017 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу закрити.

Стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 (шістсот сорок) грн., які підлягають обов'язковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку суб'єкта владних повноважень відповідача.

Згідно ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_3