Справа № 226/454/17
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Редько Ж.Є.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року справа № 226/454/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року у справі № 226/454/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Димитровського міського суду Донецької області з позовом до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказала, що в результаті уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, будучи вагітною, вона була змушена залишити місце свого постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, та переміститися до м. Ялта Автономної Республіки Крим, де ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3, батько якого в свідоцтві не вказаний. Будучи одинокою матір'ю, з малолітньою дитиною вона переїхала до м. Мирноград Донецької області та у липні 2016 року звернулася до відповідача із заявою про призначення адресної допомоги на наступний 6-місячний строк. Проте, відповідач фактично припинив виплату вказаної допомоги з 23.10.2016 року, посилаючись на п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, про що вказав у своєму повідомленні від 20.10.2016 № 08/4501-1, у зв'язку з наявністю в неї у власності житлового приміщення, яке розташоване в м. Мирнограді Донецької області, тобто житлове приміщення, розташоване в регіонах інших, ніж район проведення антитерористичної операції. При цьому відповідач розповсюджує свою відмову по виплаті адресної допомоги на минулий період - з 2014 року. Вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права. Вона дійсно є власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_1. Але дане місто віднесено до районів проведення антитерористичної операції, а тому підстави відповідно до п. 6 Порядку для відмови у призначенні адресної допомоги не має. З огляду на приведене, позивач просила визнати протиправними дії УСЗН щодо відмови від 20.10.2016 у виплаті їй щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за завою, поданою у липні 2016 року, та зобов'язати УСЗН в особі комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийняти рішення про призначення їй спірної допомоги за заявою, поданою у липні 2016 року.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року у справі № 226/454/17 адміністративний позов було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправними дії управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; скасовано рішення управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради Донецької області від 20 жовтня 2016 року та від 29 березня 2017 року про відмову у виплаті та у призначенні ОСОБА_2 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов'язано управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради поновити з 1 жовтня 2016 року виплату ОСОБА_2 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначену за її заявою від 1 липня 2016 року; зобов'язано управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради призначити з 29 березня 2017 року виплату ОСОБА_2 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі її заяви від 29 березня 2017 року.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялта Автономної Республіки Крим народила сина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини (а.с. 5).

Позивач з 15.10.2014 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, у зв'язку з чим відповідачем видана відповідна довідка від 23.10.2014 № .

З даної довідки вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2, фактичне місце проживання - АДРЕСА_1.

Зазначена інформація внесена до Єдиної інформаційної бази внутрішньо переміщених осіб. На час розгляду справи в суді першої інстанції довідка про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи не скасована (а.с. 67).

З матеріалів особової справи ОСОБА_2 за № 602549 вбачається, що за зверненнями позивача від 23.10.2014, 08.07.2015, 25.12.2015, 01.07.2016 на підставі рішень від 28.10.2014, 09.12.2014, 09.07.2015, 28.12.2015, 05.07.2016 позивачу здійснювалась виплата щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 442,00 грн. на одного члена сім'ї та на дитину до 18 років у розмірі 884,00 грн., а всього 1326,00 грн. (а.с. 50-58, 64).

11.10.2016 позивач письмово повідомила УСЗН про те, що вона є власником 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 62).

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого станом на 20.02.2012, 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1., дійсно належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 10).

Після отримання даної інформації УСЗН спрямовує до позивача своє повідомлення від 20.10.2016 року про те, що ОСОБА_2 з 23.10.2014 відмовлено у виплаті спірної допомоги на підставі п. 6 Порядку у зв'язку з наявністю у володінні позивача житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції (а.с. 7).

Дана обставина підтверджується рішенням УСЗН від 20.10.2016 про відмову щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 60).

29.03.2017 позивач знову звертається до УСЗН з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 59).

За рішенням УСЗН від 29.03.2017 позивачу відмовлено у призначенні спірної допомоги на підставі п. 6 Порядку у зв'язку з наявністю у володінні позивача житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції (а.с. 61).

Відповідно до довідки відповідача від 21.10.2016 позивачу у період з жовтня 2014 року по вересень 2016 року включно виплачена допомога як переміщеним на проживання у загальному розмірі 27312 грн. 75 коп. (а.с. 64).

Листом від 11.11.2016 УСЗН повідомило позивача, що у неї за період з 23.10.2014 по 30.09.2016 виникла переплата по виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 27312 грн. 75 коп. (а.с. 66).

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Питання надання допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регулюється Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі Порядок).

За змістом пунктів 2 і 3 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (уповноважений представник сім'ї). Розмір допомоги залежить від статусу отримувачів і для працездатних осіб становить 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Згідно з п. 6 Порядку, діючим на час виникнення спірної допомоги, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Спірним питанням цієї справи є віднесення або ні міста Мирноград Донецької області, в якому розташоване належне позивачу майно, до району проведення антитерористичної операції, що є підставою для отримання або відмови в отриманні нею грошової допомоги на відшкодування витрат на житло.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014 розпочато антитерористичну операцію.

Термін «антитерористична операція» визначено у ст.1 Закону України від 20.03.2003 № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції Закону № 1313-VII від 05.06.2014), згідно якої антитерористична операція - це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки в тому числі осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014.

Наказом першого заступника голови Служби безпеки України - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, зокрема, Донецька область - з 07.04.2014. На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, місто Димитров (нині м. Мирноград) Донецької області, в якому розташована квартира позивача, належить до населених пунктів, в яких здійснювалася антитерористична операція.

Місто Димитров Донецької області постановою Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів» від 12.05.2016 № 1353-VIII перейменоване на місто Мирноград.

Системний аналіз наведених норм права свідчить, що при прийнятті рішення про відмову позивачу у виплаті щомісячної грошової допомоги на відшкодування витрат на житло як внутрішньо переміщеній особі, відповідачем невірно були розтлумачені законодавчі акти, що регулюють питання визначення району проведення антитерористичної операції і віднесення міста Мирноград (колишнє м. Димитров) до території, іншої ніж тимчасово окупована територія України, району проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на Постанову КМУ від 31.05.2017 № 370, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року № 370, яка набула чинності 03 червня 2017 року, були внесені зміни до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505. Так, відповідно до абзацу другого пункту 6 Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Тобто тільки, з 03 червня 2017 року, особи, які мають у власності житлове приміщення, розташоване у населених пунктах, на території яких здійснювалася антитерористична операція, в тому числі в м. Мирноград Донецької області, втратили право на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 11, 24, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року у справі № 226/454/17 - залишити без задоволення.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року у справі № 226/454/17 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов