Справа № 298/7/17,2-а/298/7/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/4103/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року у справі № 298/7/17, 2-а/298/7/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просив:

-визнати протиправними дії Перечинського об'єднаного управління ПФУ Закарпатської області щодо відмови здійснити перерахунок його пенсії на підставі довідок виданих прокуратурою Закарпатської області № 201 від 21.07.2016 року та № 293 від 19.10.2016 року про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року та інших виплат, передбачених законодавством включно до час звільнення з роботи, а саме до 18.07.2013 року;

- зобов'язати Перечинське об'єднане управління ПФУ Закарпатської області провести перерахунок пенсії в частині посадового окладу, з якого він вийшов на пенсію станом на 01 грудня 2015 року в розмірі 2895 грн., класний чин 130 грн. та вислуга років (30%) 907,50 грн., що зазначені в довідці прокуратури Закарпатської області № 201 від 21.07.2016 року, та інших виплат, які передбачені чинним законодавством по періодах що зазначені у довідці прокуратури Закарпатської області № 293 від 19.10.2016 року;

- зобов'язати Перечинське об'єднане управління ПФУ Закарпатської області провести йому доплату - різницю між фактично отриманою ним та належної до сплати суми пенсії з 01 грудня 2015 року і на вказаних умовах здійснювати її подальшу виплату та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що з червня 1997 року він працював на різних посадах в органах прокуратури Закарпатської області. В липні 2011 року йому було призначено пенсію у відповідності до ст. 50-1 Закону України " Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року, чинного на час призначення пенсії в розмірі 88 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку з посади старшого помічника прокурора Закарпатської області. Наказом прокурора Закарпатської області №33 від 18 липня 2013 року його було звільнено з органів прокуратури за власним бажанням. 17 серпня 2016 року він звернувся з заявою до Перечинського об`єднаного управління ПФУ Закарпатської області щодо перерахунку та виплати пенсії на підставі Закону України " Про прокуратуру", виходячи з місячного заробітку за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію.

Постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 до Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо перерахунку пенсії, згідно розпорядження № 12847 від 04.01.2017 р. в частині призначення пенсії в сумі 7389,18 грн.

Зобов'язано Перечинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області негайно провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із його заробітку з суми 17 640,10 грн.

Зобов'язано Перечинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести доплату - різницю між фактично отриманою ОСОБА_1 та належної до сплати суми пенсії з 01 січня 2016 року і по фактичний час перерахунку та на вказаних умовах здійснювати її подальшу виплату.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінку тому факту, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року не скасовано, його положення у частині, що стосуються спірних правовідносин не визнано неконституційними, а до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно, з вказаної дати, тобто з 01 червня 2015 року скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України. На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду цієї адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

Таким чином, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що ОСОБА_3 з червня 1997 року працював на різних посадах в органах прокуратури Закарпатської області, з липня 2011 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 88 відсотків від суми заробітної плати.

17 серпня 2016 року позивач звернувся до Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників, з врахуванням довідок виданих прокуратурою Закарпатської області № 201 від 21.07.2016 року та № 293 від 19.10.2016 року.

Рішенням №6 від 26.08.2016 року Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області відмовлено позивачу у задоволенні його заяви .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії, діяв неправомірно, оскільки на час призначення пенсії позивача діяли норми Закону України «Про прокуратуру» про перерахунок пенсії, а прийняті зміни до законодавства стосуються осіб, яким пенсія призначається, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, норми Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії та не впливають на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу - липень 2011 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Положеннями ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачалося, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Судом встановлено, що позивач працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення у липні 2011 року на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч. 13 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру").

Разом з тим, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 року набув чинності ОСОБА_2 України "Про прокуратуру", згідно з Розділом ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 р.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (17 серпня 2016 року) ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ).

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідач діяв у межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України у сфері гарантій пенсійного забезпечення працівників прокуратури, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. 41, 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Перечинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задоволити.

Постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року у справі № 298/7/17, 2-а/298/7/17 скасувати та прийняти нову, відповідно до якої в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення виготовлено 08.12.2017 року.