Справа № 2270/4861/11
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2011-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2270/4861/11
Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Сапальової Т.В., Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держкомзему в м. Старокостянтинові Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Держкомзему в м. Старокостянтинові Хмельницької області про зобов'язання провести державну реєстрацію додаткової угоди , -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держкомзему в м. Старокостянтинові Хмельницької області про зобов"язання провести державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 18.01.2011 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.05.2011 року позовні вимоги задоволено, а саме зобов'язано Управління Держкомзему в м. Старокостянтинові Хмельницької області провести державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеної між ОСОБА_2 та Старокостянтинівською міською радою від 18.01.2011 року на оренду земельної ділянки площею 48 м.кв. розташованої у м. Старокостянтинів, вул. Лермонтова, 11/1, кадастровий номер земельної ділянки :04:033:1011.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову від 18.05.2011 року з підстав, викладених в апеляційній скарзі ( а.с.52, 53). Зокрема, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та розглянув справу без участі представника відповідача, на підставі доказів, наданих лише позивачем. Крім того, апелянт вказує на порушення матеріальних норм, при прийнятті оскаржуваного рішення, а саме, додаткова угода, державну реєстрацію якої зобов"язує відповідача провести суд першої інстанції, є недійсною та такою, що не зареєстрована належним чином. На підставі викладеного, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. В свою чергу, позивач, в поданому запереченні на апеляційну скаргу, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов"язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням 15 сесії Старокостянтинівської міської ради від 08.06.2004 року № 17 позивачу було надано в оренду строком до 01.01.2006 року земельну ділянку площею 48 м.кв., яка розташована у м.Старокостянтинів по вул.Лєрмонтова, 9/4 ( з 12.02.2009 року рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради змінена на вул. Лєрмонтова, 11/1) для комерційного використання. На виконання рішення сесії від 12.02.2009 року № 63 п.1 "Про впорядкування адресного господарсва" між Старокостянтинівською міською радою та позивачкою було укладено договір оренди земельної ділянки №1538 від 15.11.2004 року.

На підставі рішення 28 сесії Старокостянтинівської міської ради № 18 від 29.12.2005 року " про внесення змін та доповнень до рішень сесії міської ради" в договір оренди земельної ділянки № 1538 від 15.11.2004 року внесено зміни - в п. 2 абзацу першого замість "цей договір укладено строком до 01.01.2006 року" замінено на "цей договір укладено строком до 01.06.2008 року".

Згідно Рішення 31 сесії Старокостянтинівської міської ради від 25.12.2008 року №17 позивачці було поновлено строк договору оренди земельної ділянки до 25.12.2010 року, а також укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 1538 від 15.11.2004 року між ОСОБА_2 та Старокостянтинівською міською радою від 21.01.2009 року.

На підставі рішення 3 сесії Старокостянтинівської міської ради № 24 від 21 грудня 2010 року позивачу поновлено договір оренди земельної ділянки терміном до 01.01.2014 року. Відповідно даного рішення міської ради також укладено додаткову угоду від 18 січня 2011 року до договору оренди земельної ділянки № 1538 від 15.11.2004 року, яка набуває чинності після державної реєстрації.

25 січня 2011 року позивач звернувся до Держкомзему у м. Старокостянтинові з заявою про реєстрацію додаткової угоди про оренду земельної ділянки від 18.01.2011 року, проте, в проведенні такої реєстрації відповідачем було відмовлено.

Приймаючи рішення про зобов"язання відповідача провести державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеної між ОСОБА_2 та Старокостянтинівською міською радою від 18.01.2011 року, суд першої інстанції виходив з того, що необхідний обсяг документів для реєстрації договору оренди у повному обсязі наданий позивачкою, проте Управління Держкомзему у м. Старокостянтинові безпідставно відмовило позивачу у реєстрації оскаржуваної угоди. Суд першої інстанції вважає, що відповідь відповідача щодо неможливості здійснення державної реєстрації додатку до договору оренди земельної ділянки від 18.01.2011 р. є такою, що порушує права та інтереси позивачки на користування переданою їй земельною ділянкою, а тому позов підлягає задоволенню.

Апеляційна інстанція не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, його таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що згідно п.2 абзацу першого договору оренди, його термін дії закінчився 01.01.2006 року.

Рішенням 31 сесії Старокостянтинівської міської ради від 25.12.2008 року №17 даний договір продовжено. На виконання даного рішення, 21.01.2009 року між позивачем та міською радою укладено додаткову угоду до договору, якою визначено термін дії договору, встановлена орендна плата. В угоді зазначено, що вона є невід"ємною частиною договору оренди та набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Згідно п.3 ст.640 Цивільного кодексу України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Статтею 126 Земельного кодексу України також встановлено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Проте, як встановлено під час апеляційного розгляду, додаткова угода від 21.01.2009 року, не пройшла державної реєстрації в центрі Державного земельного кадастру згідно з наказом Держкомзему №43 від 04.05.1998 року зареєстрованого в Мін'юсті за № 354/3647 від 04.06.1999 року. Зокрема, даним наказом визначено, що реєстрація землеволодінь та землекористувань - це складова частина автоматизованої системи державного земельного кадастру, яка складається з комп'ютерної бази даних, що містить відомості про складання та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, порядок, функціонування і ведення якої встановлює Держкомзем України.

Тобто, рішення 31 сесії Старокостянтинівської міської ради від 25.12.2008 року було поновлено вже неіснуючий договір оренди землі. Пунктом 3.1. даного рішення позивача зобов"язано в 40 денний термін укласти згідно вимог чинного законодавства угоду про поновлення договору оренди землі. В свою чергу, пунктом 4 рішення встановлено, що в разі невиконання п.3.1. рішення, воно втрачає чинність.

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до висновку, що додаткова угода від 21.01.2009 року не зареєстрована належним чином, тобто є недійсною, а відтак лише підтверджує факт незаконного користування позивачем земельною ділянкою.

Незважаючи на незаконність користування земельною ділянкою позивачем, Старокостянтинівська міська рада, рішенням від 21.12.2010 року за № 24 знову дає згоду на поновлення неіснуючого договору оренди земельної ділянки позивачу, чим порушує п. 2 ст. .124 Земельного кодексу України, відповідно до якого, передача земельних ділянок в оренду що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється за результатами торгів.

В свою чергу, суд першої інстанції проігнорував даний факт та безпідставно зобов'язано Управління Держкомзему в м. Старокостянтинові Хмельницької області провести державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеної між ОСОБА_2 та Старокостянтинівською міською радою від 18.01.2011 року на оренду земельної ділянки.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до помилкового висновку, у звязку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держкомзему в м. Старокостянтинові Хмельницької області задовольнити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Держкомзему в м. Старокостянтинові Хмельницької області про зобов'язання провести державну реєстрацію додаткової угоди - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_3

< Список > ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар