Справа № 447/1923/16-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11526/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до Львівської митниці Державної фіскальної служби та просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №3723/20909/16 від 09.09.2016 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви посилається на те, що був позбавлений можливості доставити автомобіль для вивезення його з території України в передбачений законом строк, оскільки 06.09.2015 року, керуючи цим автомобілем, став учасником ДТП Транспортний засіб отримав механічні ушкодження, що не дозволяють його експлуатацію. Позивач вважає, що посадовою особою митного органу не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року в справі №444/1156/17 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року в справі №444/1156/17 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне встановлення обставин справи.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою в справі про порушення митних правил №3723/20909/16 від 09.09.2016 року 01.09.2015 року позивач по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «Opel Astra» куз. №WOL0TFF19W5014766, р.н. в режимі «транзит», однак, станом на 28.08.2016 року інформація щодо вивезення за межі митної території автомобіля чи поміщення його в інший митний режим - відсутня. Порушення виявлено 28.08.2016 року.

На підставі наведеного, позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Стаття 470 МК України передбачає відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частиною третьою даної статті передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 2 ст. 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Згідно цього Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

В матеріалах справи наявне письмове повідомлення позивача про факт несправності автомобіля внаслідок аварії. Позивач повідомив митницю про неможливість вивезення транспортного засобу, однак не вказав його місцезнаходження.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Оскільки позивачем не було повідомлено митний орган про місцезнаходження транспортного засобу, то і в митного органу не було можливості здійснити перевірку цих обставин.

В той же час в матеріалах справи міститься лист Львівської митниці від 15.09.2015 року №10840/10/13-70-24-02/46 відповідно до якого надану позивачем інформацію про неможливість вивезення транспортного засобу за межі території України взято до уваги.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Так само згідно частини 3 статі 381 МК України у разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

28 серпня 2016 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил стосовно транзиту та зазначено, що на момент перетину кордону ОСОБА_1 не надав доказів повного знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Довідка видана інспектором ДПС, яка міститься в матеріалах справи свідчить про факт аварії, проте не свідчить про повне знищення чи зіпсуття транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

А згідно частин 8 та 9 цієї статті МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі припинення митного режиму транзиту згідно з частиною восьмою цієї статті вивезення товарів за межі митної території України не вимагається, а гарантії, надані відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 92 цього Кодексу, підлягають поверненню (вивільненню).

Порядок поміщення товарів в режим знищення або руйнування регламентовано Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657.

Відповідно до п.1 розділу VI Порядку Дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування надається за заявою Декларанта керівником або вповноваженою ним посадовою особою митного органу, у зоні діяльності якого фактично будуть проводитися операції зі знищення або руйнування таких товарів.

Разом із заявою митному органу подаються:

договір на знищення (руйнування) товарів з підприємством, уповноваженим відповідно до законодавства України на знищення (руйнування) відповідних категорій товарів;

дозволи на знищення (руйнування) товарів від державних органів, до повноважень яких належить контроль за переміщенням таких товарів;

копія відповідного дозвільного документа, що засвідчує право суб'єкта господарювання провадити діяльність зі знищення (руйнування) відповідних категорій товарів;

товаротранспортні та інші товаросупровідні документи;

інші документи, що стосуються проведення операцій зі знищення або руйнування товарів (за бажанням заявника).

Згідно п. 5 та 6 Порядку митне оформлення товарів у митний режим знищення або руйнування здійснюється митним органом, яким надано відповідний дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування.

Для митного оформлення товарів у митний режим знищення або руйнування митному органу подається МД або інший документ, передбачений законодавством України з питань державної митної справи.

Операції зі знищення (руйнування) товарів проводяться після випуску товарів у митний режим знищення або руйнування.

В статі 181 МК України зазначено, що митний режим знищення або руйнування завершується після виконання операцій із знищення або руйнування товарів та декларування у відповідний митний режим їх залишків.

Оскільки позивачем не переведено з режиму транзиту у відповідний режим ввезеного транспортного засобу, то режим транзиту не був завершений чи припинений, а отже митним органом правомірно накладено стягнення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1.ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року в справі №444/1156/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 08.12.2017 року