Справа № 523/12679/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/12679/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шепітко І.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на додаткову постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням сум індексації, розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань та компенсації за невикористану відпустку, зобов'язати здійснити перерахунок та виплату їй різниці між фактично виплаченою пенсією та пенсією, яка підлягає сплаті, з 14.02.2011 року в розмірі 82% заробітної плати з урахуванням сум індексації, розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань та компенсації за невикористану відпустку.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано неправомірним рішення Суворовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №43 від 10.06.2016 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням індексації та матеріальної допомоги як складових частин заробітної плати. Зобов'язано Суворовське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 різниці між фактично виплаченою пенсією та пенсією, яка підлягає сплаті, з 14.02.2011 року в розмірі 82% заробітної плати з урахуванням сум індексації, розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань та компенсації за невикористану відпустку.

Додатковою постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року стягнуто з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Одесі на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати в розмірі 551 гривня 20 копійок.

На вказану додаткову постанову Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно до вимог ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 15.08.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено постанову, якою визнано неправомірним рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №43 від 10.06.2016 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням індексації та матеріальної допомоги як складових частин заробітної плати та зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 різниці між фактично виплаченою пенсією та пенсією, яка підлягає сплаті, з 14.02.2011 року в розмірі 82% заробітної плати з урахуванням сум індексації, розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань та компенсації за невикористану відпустку.

Разом з тим при ухваленні вищевказаної постанови, судом не вирішено питання, щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачкою при зверненні до суду у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Так, судом встановлено, що при зверненні до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, які позивачка просила стягнути з відповідача на її користь.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність винесення додаткової постанови про стягнення судових витрат.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи заяву про винесення додаткової постанови, суд першої інстанції виходив з необхідності стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої ним суми судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, відшкодуванню стороні, на користь якої ухвалено рішення підлягають лише витрати, які є документально підтвердженими та безпосередньо пов'язаними із реалізацією особою права на захист шляхом звернення до суду. При цьому, сторона, яка заявляє до відшкодування ці витрати, зобов'язана довести належними та допустимими доказами обґрунтованість цих витрат, зокрема їх розмір.

Отже, за правилами адміністративного процесуального законодавства відшкодування позивачу документально підтверджених судових витрат має відбуватись за рахунок відповідача - суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у цій справі.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № 9216275 від 07 липня 2016 року, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказані витрати є витратами, які підлягають стягненню на користь позивача.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо відсутності у кошторису видатків на 2017 рік коштів на сплату судового збору, оскільки це не є підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення сплаченого позивачем судового збору.

Разом з цим, пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не надано суду належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявленої вимоги щодо відшкодування сплаченої суми судового збору, стороні на користь якої постановлено рішення суду і яка не є суб'єктом владних повноважень, у зв'язку з чим колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо стягнення відповідних судових витрат.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - залишити без задоволення, а додаткову постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: К.В. Кравченко