Справа № 2а-722/10
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2010-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-722/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення певних дій у вигляді стягнення заборгованості по недоплаченій щомісячній державній допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

31 Грудня 2009 року до Рівненського міського суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправними, такими, що порушують конституційні права дії відповідача щодо не нарахування та невиплати щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 200° рік» за період із 29 січня по 31 листопада 2009 року та зобов'язання відповідача до нарахування і виплати недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягненням нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» за період із 29 січня по 31 листопада 2009 року в розмірі 4311,32 грн., що обчислений з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до б років, відповідно до ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», стягнення судового збору в справі із відповідача.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є матір'ю ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради. Відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради здійснює їй нарахування та виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку. Однак, нарахування та виплата такої допомоги в спірний період відповідачем проведена в менших розмірах, ніж було встановлено законодавством.

Так, згідно вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» відповідач повинен був виплачувати їй допомогу в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, яка згідно ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» встановлюється в розмірі 557,00 грн., а фактично відповідач виплатив меншу суму допомоги. Зупинення законом про Державний бюджет України дії положення Закону, яким визначено права і свободи громадян , їх зміст і обсяг обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України, суперечить ст.ст. 22. 46, 19,68 Конституції України. Визнання Законом правових актів такими . що втратили чинність, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина вважає обмеженням її конституційних прав.

Відповідно до наданого клопотання-заяви просить розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача подав письмові заперечення проти позову, у яких повідомив, що позов не визнає. В обгрунтування своїх заперечень, посилаючись на ст.ст. 95.96 Конституції України, ст. 4 п. 2 Бюджетного кодексу України, зазначив, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалася позивачу в розмірах, передбаченним чинним законодавством: видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законом про Державний бюджет України; положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу і Закону про Державний бюджет України: позивач не є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування і має право на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року №2811-ХІІ /в редакції що діє з 01.01.2008 року, зміни п.23 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» /, якою встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім їв розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 грн. На даний час норма Закону неконституційною не визнавалась та є чинною. Крім того, згідно ч,2 ст.46 розділу У Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року №835-ІУ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. На даний час діє Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, відповідно до якого виплачується допомога позивачу. Дії управління є правомірними, підстав для задоволення позовних вимог немає. Справу просить розглядати без участі представника в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що сторони заявили клопотання про слухання справи у їх відсутності, суд в порядку ч. 3 ст. 122 КАС України здійснює судовий розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду позовну заяву, заперечення, письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідач, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично здійснює догляд за ним, перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, як незастрахована особа, за рахунок коштів Державного бюджету в порядку передбаченому Законом Украіни „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" - із 29 січня 2009 року в розмірі 130 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою відповідача №3226 від 29.12.2009 року.

Відповідно до ст. 15 Законом України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років.

Відповідно до п.23 Розділу 11 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", внесені зміни до ст.ст. 13,15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми", відповідно до яких орган праці та соціального захисту призначають і виплачують допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за рахунок коштів Державного бюджету України як застрахованим так і не застрахованим особам в системі загальнообов'язкового державного страхування та у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 в справі 1-28/2008 п.23 розділу 11 цього ж Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким було внесено зміни до Закону України „Про допомогу сім'ям з дітьми», на предмет конституційності не розглядався, у встановленому порядку неконституційним не визнавався та своєї чинності у 2008 році не втратив.

Встановлено, що за період 2009 року позивачу, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України „Про допомогу сім"ям з дітьми" (в редакції 2008 року) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку продовжувала надаватись у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Проте така редакція Закону України „Про допомогу сім'ям з дітьми" зі змінами внесеними Законом України №107-УІ від 28.12.2007 року була чинною тільки на 2008 рік і втратила чинність із 01 січня 2009 року, оскільки відповідно положень пункту 4 частини 2 Розділу III Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1 від 28.12.2007 року, розділ II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» діє по 31 грудня 2008 року.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що право позивачки ОСОБА_1 на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також розмір цієї допомоги, які повинні врегульовуватися положеннями Закону України „Про допомогу сім'ям з дітьми», як спеціального закону, що є чинним у відповідний період 2009 року, та нараховуватися в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, за період із 29 січня 2009 року по 31 листопада 2009 року порушене, дії відповідача в цій частині є неправомірними.

Крім того, покликання відповідача па нормативне врегулювання цього питання Порядком призначені виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, не приймається до уваги суду, оскільки такий суперечить положенням ст. 15 Закону України „Про допомогу сім"ям з дітьми" .

Відповідно ч.5 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про нарахування і виплату державної допомоги відповідно до ст. 15 Закону України „Про допомогу сім'ям з дітьми" підлягають до задоволення - шляхом зобов'язання відповідача починаючії із 29 січня 2009 року по 31 листопада 2009 року нарахувати і виплатити державну допомогу на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку, у відповідності до вимог ст. 15 Закону України „Про допомогу сім"ям з дітьми", в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років відповідного до ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік».

Судом встановлено, що саме на відповідача чинним законодавством покладені обов'язки призначення, нарахування та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку із чим суд не може перебирати на себе функцію державного органу на який законом покладені такі повноваження і вважає за необхідне зобов'язати відповідача провести нарахування і виплату позивачеві відповідних сум в конкретному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України .якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документальні витрати з відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, ст.6 Конституції України, Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік», керуючись ст.ст. 9,11,17,18,69-71,94,186,254 КАС України, Законом України № 1691 -ІУ від 18.02.20 10 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту, населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо не донарахування та недоплати ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку за період з 29 січня по 31 листопада 2009 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної державної допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку за період з 29 січня по 31 листопада 2009 року, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», обчисленої з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до б років, відповідно до ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», з урахуванням виплачених сум.

Стягнути із Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 08 грн. 50 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня її проголошення, заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук