Справа № 2-а-1367/11/2214
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2011-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУд
Справа № 2-а-1367/11/2214
Головуючий у 1-й інстанції: Зеленська В.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Боровицького О.А.,Драчук Т.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради Хмельницької області на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради Хмельницької області про визнання неправомірною відмови по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та зобов"язання до вчинення дій , -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради Хмельницької області про визнання протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради по не нарахуванню та недовиплаті в повному обсязі щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яті мінімальних заробітних плат відповідно до вимог ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, якг постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради провести позивачу нарахування щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яті мінімальних заробітних плат відповідно до вимог ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 2006 року.

Постановою суду першої інстанції від 15 квітня 2011 року позов задоволено частково, а саме: поновлено позивачу строк звернення до суду за захистом порушеного права; визнано неправомірною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі меншому ніж визначено ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у 2009, 2010 та 2011 році, зобов"язано управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та який став інвалідом II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п"яти мінімальних заробітних плат, встановлених в Україні станом на червень 2009 року - у 2009 роціі, станом на липень 2010 року - у 2010 році, станом на лютий 2011 року - у 2011 році, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням вже проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість судового рішення та порушення норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_2 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1-ї категорії та інвалідом II групи, що підтверджується посвідченням серії А № 009321.

Відповідач виплатив позивачу суму допомоги на оздоровлення в розмірі меншому ніж передбачено вказаним вище Законом, при цьому керувався постановою Кабінету Міністрів України № 562.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796ХІІ учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії передбачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Колегія суддів зазначає, що вищевикладені приписи статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції станом на 05.07.2007 року є діючими, та на час спірних правовідносин не зупинялись та не змінювались іншими нормативно-правовими актами.

Разом з цим, Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року, всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яким встановлено розмір щорічної допомоги як величину, кратну до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) встановлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Розглядаючи апеляційну скаргу відповідача в межах доводів задоволених вимог позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права та не правомірно задовольнив виплатити позивачу недоотриману щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2009, 2010, 2011 роки в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат на час їх виплат за відповідний період, з урахуванням проведених виплат.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Колегія суддів приходить до висновку, що вимоги заявлені позивачем поза межами строків звернення до адміністративного суду, слід залишити без розгляду.

Позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат і у 2009-2010 роках, але враховуючи приписи частини 2 статті 99 та частини 1 статті 100 КАС України, суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги за межами шестимісячного строку.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач мав відомості під час отримання щорічної допомоги на оздоровлення, то поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні, тому наслідки пропуску строку звернення до суду підлягають застосуванню.

Суд першої інстанції мав би на стадії відкриття провадження у справі винести ухвалу про залишення адміністративного позову в частині задоволення позовних вимог за 2006-20010 роки без розгляду.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та положення ч. 2 ст. 99 КАС України, позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2011 рік з урахуванням виплачених сум.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідним звернути увагу і на наступне.

Так, наявний між сторонами спір, згідно імперативних норм ст. 183-2 КАС України мав би бути вирішений судом першої інстанції в порядку скороченого провадження, тобто без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Натомість, суд не звернув увагу на те, що згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України він володів можливістю перейти на розгляд справи за загальними правилами цього Кодексу лише в разі недостатності повідомлених позивачем обставин та за результатами розгляду поданих відповідачем заперечень тільки після застосування скороченого провадження.

Неврахування викладеного на думку судової колегії позбавило позивача можливості звернути прийняту судом на її користь постанову до негайного виконання (абз. 9 ч. 1 ст. 256 КАС України); збільшило процедуру перегляду судового рішення (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Виходячи з вищевикладеного, з врахуванням приписів частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої справа вирішена з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, що обумовлює скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради Хмельницької області задовольнити частково .

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради Хмельницької області про визнання неправомірною відмови по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та зобов"язання до вчинення дій, - скасувати < ОСОБА_3 > .

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги про визнання неправомірною відмову в здійсненні нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення та зобов"язаня здійснити перерахунок раніше виплаченої допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду II групи захворювання, пов"язаного з Чорнобильською катастрофою, починаючи з 2006 року по 2010 рік - залишити без розгляду.

Адміністративний позов задовольнити частково .

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради Хмельницької області, щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі меншому ніж передбачено ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Славутської міської ради Хмельницької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік, в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог-відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 212 КАС України

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

секретар