Справа № 826/15420/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

04 грудня 2017 року м. Київ № 826/15420/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., розглянувши клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом ОСОБА_1
до Служби безпеки України, Старшого зміни прикордонних нарядів 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Бориспіль-1" окремого контрольно-перепускного пункту "Київ" старшого лейтенанта Мацюка Романа Олександровича
про визнання протиправною та скасування Постанови від 12.10.2017 року, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Служби безпеки України, Старшого зміни прикордонних нарядів 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Бориспіль-1" окремого контрольно-перепускного пункту "Київ" старшого лейтенанта Мацюка Романа Олександровича про визнання протиправною та скасування Постанови від 12.10.2017 року, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 року відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання.

Одночасно з позовною заявою позивачем (в особі представника) подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинити дію постанови Служби безпеки України про заборону в'їзду на територію України громадянину Грузії ОСОБА_1 від 12.10.2017 р.;

-зупинити дію рішення СЗПН 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Бориспіль-01" ОКПП "Київ", старшого лейтенанта Мацюка Р.О. від 15.10.2017 про відмову в перетинанні державного кордону України Громадянину Грузії ОСОБА_1.

В обґрунтування клопотання позивач вказує на очевидну протиправність оскаржуваних рішень та зазначає, що даними рішеннями відповідачів існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а саме: дія оскаржуваних рішень перешкоджає позивачу прибути на територію України та може призвести до того що позивач не зможе взяти особисто участь у розгляді адміністративної справи.

Також представник позивача посилається на п. 18 від 25.06.09 р. №1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", згідно якого у разі якщо постановою, що оскаржується, заборонено в'їзд в Україну, то дія вказаної постанови перешкоджає іноземцям чи особам без громадянства прибути на територію України та взяти участь у розгляді цієї справи в суді будь-якої інстанції. Дію постанови про заборону в'їзду в Україну може бути зупинено на час судового розгляду справи ухвалою суду, який розглядає справу. Цю ухвалу суд повинен надіслати в Державну прикордонну службу України для виконання, а також, коли в цьому є потреба, до Міністерства закордонних справ України. Після закінчення розгляду справи суд повинен скасувати зупинення дії такої постанови, роз'яснити іноземцю чи особі без громадянства про наслідки ухваленого рішення та повідомити Державну прикордонну службу України і Міністерство закордонних справ України про таке скасування.

Розглянувши клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, адміністративний позов, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, з вищевказаних правових норм вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову можливо лише в інтересах позивача та у спосіб зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржують ся або забороною вчиняти йому певні дії. При цьому такі заходи можуть стосуватися лише рішень та дій відповідача у справі і не можуть поширюватися на третіх осіб чи інших осіб, які не приймають участі у її розгляді.

Дослідивши подане клопотання, доводи, які наведенні позивачем в його обґрунтування, матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів в обґрунтування клопотання та наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи не свідчать про очевидність протиправності рішень, наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі підстави для задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову у спосіб, який просить позивач відсутні.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (із змінами і доповненнями) за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1600,00 грн., встановленого з 1 січня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21 грудня 2016 року №1801-VIII, становить 480,00 грн.

Як убачається з матеріалів за клопотання про забезпечення адміністративного позову позивачем не сплачено судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір" у розмірі 480,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з позивача суму судового збору у розмірі 459,33 грн.

Керуючись ст. 117, ст. 118, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 480,00 грн.

Відповідно до частини 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна