Справа № 442/1291/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10412/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Кушнерика М. П., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа - виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа - виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати підпункт 1.5 пункту 1 рішення Дрогобицької міської ради від 30.11.2016 № 465, яким йому відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 700 кв. м. в районі вул. Паркової у м. Дрогобичі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

зобов'язати Дрогобицьку міську раду надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 07 га, яка розташована в АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до клопотання (заяви) ОСОБА_1 від 10.08.2016.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.09.2017 позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність затвердженого детального плану території в районі вул. Паркової, оскільки містобудівна документація (план зонування), якою передбачено можливість виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, існувала на момент розгляду клопотання позивача.

Тому, як вважає апелянт, оскаржуване рішення Дрогобицької міської ради, яким відмовлено в наданні ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 07 га, що розташована в районі АДРЕСА_1, є протиправним та грубо порушує право позивача на безоплатне отримання земельної ділянки у власність, яке гарантоване Конституцією України та Земельним кодексом України.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 10.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицької міської ради з клопотанням про відведення земельної ділянки площею 0, 07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в районі вул. Паркової у м. Дрогобичі, в якому просив відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки.

Рішенням Дрогобицької міської ради від 30.11.2016 № 465 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 700 кв. м. в районі вул. Паркової для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (підпункт 1.5 пункту 1 рішення).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність рішення Дрогобицької міської ради .

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до пунктів «а» та «б» частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» заборонено змінювати цільове призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території.

Відповідно до статті 16 Закону України " Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що планування території на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

У статті 19 цього ж Закону, вказано, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід"ємною частиною детального плану територій .

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 17.04.2013 № 82 надано дозвіл на виготовлення проекту детального планування територій м. Дрогобича в районі вул. Паркової.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 11.05.2016 № 112 дозволено комунальному підприємству «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради виступити замовником з проектування та будівництва інженерно-транспортної інфраструктури індивідуальної забудови кварталу на вул. Парковій у м. Дрогобичі.

Станом на час прийняття рішення відповідача від 30.11.2016 № 465 про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, квартал індивідуальної забудови на вул. Парковій у м. Дрогобичі не був затверджений.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин та беручи до уваги наведені норми матеріального права, апеляційний суд приходить до висновку, що у Дрогобицької міської ради були наявні всі підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України, оскільки квартал індивідуальної забудови на вул. Парковій у м. Дрогобичі, де позивач бажав отримати земельну ділянку, не був затверджений.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апелянта не знайшли свого належного підтвердження та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2017 року у справі № 442/1291/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді М. П. Кушнерик
Д. М. Старунський
Повний текст ухвали виготовлений 08.12.2017.