Справа № 823/1727/17
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року справа № 823/1727/17

16 год. 35 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

при секретарі судового засідання Баклаженко Н.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського районного суду м. Черкаси про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Придніпровського районного суду м. Черкаси (далі - відповідач), в якій з врахуванням заяви про доповнення позовних вимог просить:

- визнати протиправними дії при вчинення головою Придніпровського районного суду м. Черкаси надпису «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання» та засвідченням печаткою Придніпровського районного суду на так званому рішенні від 16.04.2004 у справі №2-59/04 від імені відсутніх як юридичної особи, так і назви «Суд Придніпровського району м. Черкаси», а також від імені України при відсутності Державного Герба на ньому;

- визнати в преюдиційному порядку неправомірні, що ущемляють права інваліда 2 групи від трудового каліцтва, дії при створенні документу під виглядом рішення віртуального суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004, що відображено на ньому, а тому саме по формі, а не суті, так зване рішення як документ незаконним;

- зобовязати відповідача відізвати всі письмові документи віртуального суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004 по справі №2-59/04, які злочинно оформлені під видом «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання» у звязку з порушенням ним при видачі встановленої форми, який має загальнообовязковий характер.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішення суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004 по справі №2-59/04 за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Черкаського обкому профспілки працівників і підприємств торгівлі, громадського харчування та послуг, Черкаського обкому профспілки працівників споживчої кооперації, третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань України в м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя і стягнення моральної шкоди оформлено з порушеннями (помилками), оскільки на вказаному рішенні відсутній Державний герб України, рішення винесено від імені відсутньої юридичної особи «Суд Придніпровського району м. Черкаси», відсутнє прізвище та ініціали головуючого судді в резолютивній частині рішення суду. У звязку із вищевказаними недоліками, відповідачем протиправно на вищевказаному рішенні суду від 16.04.2004 по справі №2-59/04 здійснено надпис «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання», засвідчено гербовою печаткою Придніпровського районного суду та підписано працівником суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, зазначених вище.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що видана позивачу копія рішення від 16.04.2004 по справі №2-59/04 повністю відповідає оригіналу вказаного рішення, що міститься в матеріалах цивільної справи №2-59/04, яка знаходиться в архіві Придніпровського районного суду, тому працівником суду правомірно було виготовлено копію вказаного рішення, яке засвідчено гербовою печаткою суду, підписом в.о. голови суду та здійснено надпис «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання». Крім того, відповідач просив розгляд справи здійснювати за відсутності свого представника.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як позивачем по справі отримано копію рішення Придніпровського району суду м. Черкаси від 16.04.2004 по справі №2-59/04 за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Черкаського обкому профспілки працівників і підприємств торгівлі, громадського харчування та послуг, Черкаського обкому профспілки працівників споживчої кооперації, третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань України в м. Черкаси про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя і стягнення моральної шкоди, яке засвідчено гербовою печаткою суду, підписом в.о. голови суду, працівником апарату суду та здійснено надпис «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання».

Надаючи правову підставу спірним правовідносинам, суд враховує, що у розумінні положень частини 1 статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції (постанова Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів № 6 від 12.06.2009).

Відповідний висновок кореспондується також з викладеною у рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001 правовою позицією, згідно якої процесуальні акти і дії судів (суддів), які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Верховний Суд України в пункті 10 постанови Пленуму №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади зазначив, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Таким чином, рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи визнання права на отримання від суду (судді) обґрунтованої відповіді на звернення; на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності суддів; на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів (суддів) при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та підтверджено правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-28768 св 15).

Зважаючи на вищевикладене, дії відповідача при створенні документу під виглядом рішення суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004 по справі №2-59/04 - не є діями Придніпровського районного суду м. Черкаси, як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій у сфері публічно-правових відносин, а є діяльністю, пов'язаною з відправленням правосуддя у межах розгляду цивільної справи №2-59/04 відповідно до процесуальних норм, якими передбачена процедура розгляду справи, що виключає можливість.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2011 від 11 березня 2011 року викладена позиція, відповідно до якої оцінка процесуальних дій суддів щодо розгляду конкретної судової справи може здійснюватись тільки судами апеляційної і касаційної інстанції.

У пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Зі змісту наведених вище положень вбачається, що рішення суду і відповідно дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя (пов'язані з визначенням підвідомчості спорів, підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, зверненням рішення до виконання) можуть оскаржуватись у встановленому законом апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушувало б конституційний принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

У звязку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову в частині позивних вимог щодо: - визнання в преюдиційному порядку неправомірними, що ущемляють права інваліда 2 групи від трудового каліцтва, дії при створенні документу під виглядом рішення віртуального суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004, що відображено на ньому, а тому саме по формі, а не суті, так зване рішення як документ незаконним; - зобовязання відповідача відізвати всі письмові документи віртуального суду Придніпровського району м. Черкаси від 16.04.2004 по справі №2-59/04, які злочинно оформлені під видом «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання» у звязку з порушенням ним при видачі встановленої форми, який має загальнообовязковий характер.

Відповідно до статті 208 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення викладаються у таких формах: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інструкція з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.12.2013 №173 (далі Інструкція №173), розроблена відповідно до положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що визначають порядок організації та діяльності органів судової влади, та встановлює правила ведення діловодства в МС, АС, ВССУ і регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення в суді до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи.

Згідно п. 12.4 Інструкції №173, відбитком гербової печатки суду засвідчуються, зокрема, копії судових рішень, постановлених судом.

Копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду (п. 13.6 Інструкції №173).

Відповідно до п. 13.7 Інструкції №173, копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Із наданих до суду відповідачем письмових заперечень проти позову та доданих до них матеріалів судом встановлено, що копія рішення Придніпровського району суду м. Черкаси від 16.04.2004 по справі №2-59/04 із зазначенням у вступній частині «суд Придніпровського району м. Черкаси» відповідає оригіналу рішення, яке міститься в матеріалах цивільної справи №2-59/04, яка зберігається в архіві Придніпровського районного суду м. Черкаси, у звязку з чим на виконання вимог Інструкції №173 відповідачем правомірно виготовлено та видано позивачу копію вказаного рішення, яке засвідчено гербовою печаткою суду, підписом голови суду та працівника апарату суду і здійснено надпис «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання», оскільки помилки (недоліки) вказаного рішення не є підставою для відмови у видачі копії рішення по справі особі, яка брала участь в її розгляді.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дії при вчиненні головою Придніпровського районного суду м. Черкаси надпису «Рішення вступило в законну силу і підлягає до виконання» та засвідченням печаткою Придніпровського районного суду на так званому рішенні від 16.04.2004 у справі №2-59/04 від імені відсутніх як юридичної особи, так і назви «Суд Придніпровського району м. Черкаси», а також від імені України при відсутності Державного Герба на ньому.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 9, 11, 14, 41, 86, 128, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Гайдаш

Постанова складена у повному обсязі 11.12.2017.