Справа № 813/929/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10352/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Мікули О. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Здинянчина Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 110 від 13.01.2017 про накладення на нього дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 97 о/с від 30.01.2017 про звільнення його зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

поновити його на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції (карний розшук) Головного управління Національної поліції у Львівській області;

стягнути з відповідача на його користь середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 30.01.2017.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 13.01.2017 № 110 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 30.01.2017 № 97 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 31.01.2017.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 98757, 12 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Головне управління Національної поліції України у Львівській області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з'ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції не враховано, що дисциплінарне стягнення було накладено на ОСОБА_1 не за вчинення кримінального правопорушення, а за порушення саме службової дисципліни. Видачі наказу Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 13.01.2017 № 110, що безпідставно визнаний судом протиправним, передувало службове розслідування, яке було призначено на відповідній правовій підставі, об'єктивно проведено та закінчено у порядку та у строк, визначений чинним законодавством. Будь-яких порушень процедури проведення службового розслідування та видачі наказу про накладення дисциплінарного стягнення судом першої інстанції в оскаржуваній постанові не наведено.

Досудове розслідування органу прокуратури та службове розслідування Головного управління Національної поліції України у Львівській області, зважаючи на норми Дисциплінарного статуту ОВС та КПК України, мають різну мету та різну реалізацію. Одне не перешкоджає іншому. Тому висновок суду щодо безпідставності та передчасності застосування норм Дисциплінарного статуту ОВС до поліцейського, який вчинив порушення службової дисципліни, є необґрунтований.

Враховуючи наведене, накази Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 13.01.2017 № 110 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та від 30.01.2017 № 97 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції є правомірними та прийняті відповідно до вимог чинного законодавства на підставі проведеного службового розслідування, яким встановлено та доведено факт порушення позивачем службової дисципліни.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, позивача та його представника, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 09.12.2016 Головним управління Національної поліції у Львівській області винесено наказ № 3084 «Про призначення службового розслідування» у зв'язку з тим, що 06.12.2016 прокуратурою Львівської області розпочато кримінальне провадження № 0000244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України, за фактом перевищення службових повноважень працівниками УКП ГУНП у Львівській області.

13.01.2017 начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками кримінальної поліції (карний розшук) Головного управління Національної поліції у Львівській області та розпочатих з даного приводу кримінальних проваджень. У висновку службового розслідування зазначено, що 08.12.2016 у кримінальному провадженні № 0000244 прокуратурою Львівської області ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України. 14.12.2016 прокуратурою Львівської області в межах розслідування кримінального провадження № 0000244 розпочато кримінальне провадження № 0000252 за частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України за фактом перевищення службових повноважень працівниками кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області.

13.01.2017 Головним управлінням Національної поліції у Львівській області на підставі висновку службового розслідування винесено наказ № 110 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області» за грубі порушення службової дисципліни, вимог ст. 6, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції та присяги поліцейського, професійного виконання своїх службових обов'язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, а також поваги і непорушення прав і свобод людини, що призвело до надзвичайної події - розпочатого кримінального провадження, а також підриву авторитету і формування негативної думки про поліцію, яким на старшого оперуповноваженого кримінальної поліції (карний розшук) Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

30.01.2017 Головним управлінням Національної поліції у Львівській області винесено наказ № 97 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Також встановлено, що 08.12.2016 прокуратурою Львівської області повідомлено ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 356 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2016 у справі № 461/8128/16-к ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 17.02.2017 ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2017 про обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави - скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність наказів відповідача про накладення на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, тому вважав, що такі підлягають скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не був затверджений, тому на поліцейських відповідно до пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

У статті 2 Дисциплінарного статуту вказано, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з статтею 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

З метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до пункту 2.5 Інструкції підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку, а пункт 2.6 Інструкції передбачає, що підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Пунктами 8.1, 8.2, 8.3 та 8.4 Інструкції передбачено. що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається з вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються: посада, звання, прізвище, ініціали службової особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного. Також в описовій частині зазначаються відомості про залучення фахівців та дані про них, висвітлюються подані ними результати.

У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни, що пов'язане з фактом порушення прокуратурою Львівської області кримінального провадження № 0000244 щодо заволодіння старшим оперуповноваженим кримінальної поліції (карний розшук) ОСОБА_1 грошовими коштами у сумі 4100 доларів США та 1 кг необробленого каменю бурштину.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність обвинувального вироку відносно позивача у справі за фактом порушення прокуратурою Львівської області кримінального провадження № 0000244.

Також встановлено, що порушення службової дисципліни, яке відображене у висновку службового розслідування від 13.01.2017, пов'язане виключно з обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 365 КК України. Відомостей про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який би міг бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності не зазначено.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що факт затримання та повідомлення ОСОБА_1 про підозру у кримінальному провадженні № 0000244 не свідчить про вчинення позивачем дисциплінарного проступку та не може бути об'єктивною підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Враховуючи положення вказаної вище норми, позивач може бути звільнений зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення його до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що службове розслідування відносно позивача було проведено не уповноваженою особою (не включеною наказом до складу комісії), зокрема, пояснення в ОСОБА_1 відбиралися старшим оперуповноваженим Львівського УВБ ДВБ НПУ ОСОБА_4, який замість уповноваженої особи - ОСОБА_5 відвідував СІЗО, в якому перебував позивач.

Станом на даний час позивач проходження служби в поліції припинив з 1.11.2017 .

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що накази Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 13.01.2017 за № 110 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та від 30.01.2017 за № 97 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції, враховуючи тривалість вимушеного прогулу позивача (224 робочі дні) та розмір середньоденної заробітної плати (440, 88 грн), прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 98757, 12 грн.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі № 813/929/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду цієї інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді О. І. Мікула
Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлений 08.12.2017.