Справа № 2-а/2470/1349/11
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/2470/1349/11
Головуючий у 1-й інстанції: Ковалюк Я.Ю.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.,

суддів: Драчук Т. О., Гонтарука В. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до прокуратури Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року ОСОБА_2 (Позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до прокуратури Чернівецької області (Відповідач) про визнання бездіяльності пропиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду, заяву направити суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду скасувати, а провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа №2а-2470/1032/11 за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльності. За наслідками розгляду справи 24 травня 2011 року винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі, проте, відповідно до порядку апеляційного оскарження, встановленого КАС України, законної сили станом на 29 червня 2011 року вона не набрала. Тобто, ОСОБА_2 заявляє ті самі позовні вимоги до тих самих сторін, і з тих самих підстав, що і в справі №2а-2470/1032/11. Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Разом з тим, суди повинні дотримуватися встановлених процесуальними законами правил підсудності та підвідомчості спорів, враховувати, що тільки права, свободи та законні інтереси учасників правовідносин, які виникають з визначених законом підстав та інших юридичних фактів, підлягають судовому захисту в передбачений законом та/або договором спосіб.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень збоку посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Однак, при цьому, з ч. 2 зазначеної статті вбачається, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Ч. 3 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства. Призначенням Кримінально-процесуального кодексу України є визначення порядку провадження у кримінальних справах (стаття 1 КПК України).

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в інформаційному листі від 12.03.2011 № 334/8/13-11 спірні відносини, які виникають між заявниками та прокуратурою, слідчим, органом дізнання під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідно до статей 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України дії органів дізнання, слідчого, прокурора можуть бути оскаржені до суду. Зокрема, ст. 236 Кримінально-процесуального кодексу України передбачає, що скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Крім того, захист прав заявників, з урахуванням обовязковості дотримання вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагав би від адміністративного суду, до якого надійшла заява, перевірити, чи містить звернення викладені ознаки суспільно небезпечного діяння, встановленого Кримінальним кодексом України, відповідність заяви вимогам статті 95 Кримінально-процесуального кодексу України, дотримання відповідачем інших приписів, установлених Кримінально-процесуальним кодексом України.

Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

Також, ст. 12 Закону України "Про звернення громадян" визначає, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством і законодавством про захист економічної конкуренції.

За таких обставин вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів дізнання, слідства та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду слід скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки таке було відкрито з порушенням норм процесуального права.

Крім того, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на порушення норм процесуального права при вирішенні питання. Зокрема, суддя Чернівецького окружного адміністративного суду 29 червня 2011 року повертаючи позовну заяву позивачеві, не врахував те, що провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 10 червня 2011 року. Повернення позовної заяви позивачеві згідно положень КАС України можливе лише на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження. Якщо під час розгляду справи виявиться, що в провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд має вирішувати питання щодо можливості залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч.1 ст. 155 КАС України.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, за змістом п.5 ч.3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, з вимог п. 5 ч. 3 ст. 108 КАС України слідує, що застосування п. 5 ч. 3 ст. 108 КАС України можливе лише у випадку відкриття провадження в адміністративній справі з вирішення спору за тотожними позовними вимогами між одними й тими самими сторонами та перебування такої справи у провадженні суду. Як вбачається з оскаржуваної ухвали, Чернівецький окружний адміністративний суд ухвалою від 24 травня 2011 року по адміністративній справі №2а-2470/1132/11 відмовив у відкритті провадження, проте, відповідно до порядку апеляційного, встановленого КАС України, законної сили, станом на 29 червня 2011 року вона не набрала. Тобто, провадження у справі №2а-2470/1132/11 не було відкрито, а отже, вказана адміністративна справа на час постановлення оскаржуваної ухвали в провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду чи іншого адміністративного суду не перебувала.

Ч. 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а відтак, ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2011 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльності - закрити.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар