Справа № 2-а-182/11
Суддя: Соколянська О. М.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-182/11
№ б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2011 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Соколянської О.М.,

секретарі Язовських О.О., Гончаровій С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Новомосковську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільради Новомосковського району, ОСОБА_2, третя особа відділ Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання нечиним рішення Піщанської сільради №2 від об травня 2003 року та скасування Державного акту на право водності на земельну ділянку,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вказала, що ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд по вул.Комсомольській, 86 «а» в с.Новоселівка Новомосковського району на підставі Державного акту від 15.09.1997 року. 25.12.2005 року ОСОБА_3 помер. Позивачка як спадкоємець першої черги отримала 22.09.2006 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.19 га, яка розташована по вул.Комсомольській, 86 «а» в с.Новоселівка Новомосковського району. В листопада 2009 року позивачка звернулася до БТІ «Інвентаризатор» із замовленням на виготовлення технічної документації на успадковану земельну ділянку. 23.11.2009 року позивачка отримала відмову у оформлені документів, оскільки на підставі рішення №2 Піщанської сільради від 06.05.2003 року більша частина земельної ділянки, яка належала її чоловіку була приватизована відповідачкою. У звязку з цим позивачка звернулася до суду з позовом про визнання нечиним рішення Піщанської сільради №2 від 06 травня 2003 року та скасування Державного акту на право водності на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просила поновити строк для звернення до суду.

Представник Піщанської сільради Новомосковського району - ОСОБА_5 позов не визнав, просив суд відмовити позивачці у задоволенні позову у звязку з пропуском строку.

Відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що позивачка ще за життя чоловіка знала, що їй належить на праві власності земельна ділянка в с.Новоселівка по вул.Комсомольській.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судовому засіданні просив в позові ОСОБА_1 відмовити.

Представник відділу Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі ас.28.

Суд заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

До прийняття діючої Конституції України право приватної власності громадян на землю передбачалось ЗК України в редакції 1992 року, Законами України, Декретами KM України, указами Президента України про паювання земель. З 15 травня 1992 року громадяни України одержували земельні ділянки із земель запасу і резервних земель, що належали до державної власності, а також за рахунок державних земель, що перебували у постійному користуванні: КСП, СГК, СГАТ або належали цим організаціям на праві колективної власності. Земельні ділянки із зазначених земель передавалися громадянам у власність для ведення селянського господарства, особистого підсобного господарства, будівництва, садівництва, дачного та гаражного будівництва, у порядку та умовах, визначених ЗК України в редакції від 13.03.1992 року.

Кожний громадянин має право користуватись природними обєктами права власності народу згідно з законом (ст.13 ч.2 Конституції України). До таких обєктів відносяться земельні ділянки.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0.19 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд по вул.Комсомольській, 86 «а» в с.Новоселівка Новомосковського району на підставі Державного акту від 15.09.1997 року, що підтверджується документом на ас.12. Відповідачка ОСОБА_8 17.09. 2003 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.2144 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд по вул.Комсомольській в с.Новоселівка Новомосковського району ас. 11. Земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_8 мають спільну межу.

25.12.2005 року ОСОБА_3 помер ас.9.

Позивачка є спадкоємець першої черги за законом отримала свідоцтво про право на спадщин вул.Комсомольській, 86 «а» в с.Новоселівка Новомосковського району ас.8.

12.11.2009 року позивачка звернулася до БТІ «Інвентаризатор» з замовленням на виготовлення технічної документації на земельну ділянку по вул.Комсомольській, 86 «а» в с.Новоселівка Новомосковського району. 23.11.2009 року позивачка отримала відмову з БТІ у звязку з тим, що більша частина земельної ділянки по вул..Комсомольській, 86 в с.Новоселівка була приватизована ОСОБА_6 ас.7.

27.04.2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання нечиним рішення Піщанської сільради №2 від 06 травня 2003 року та скасування Державного акту на право водності на земельну ділянку ас.2-4.

Представник Піщанської сільради Новомосковського району - ОСОБА_5 просив відмовити позивачці у позові у звязку з пропуском строку для звернення до суду.

Відповідно до ст.99 КАС України в редакції 2005 року, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України в редакції 2005 року пропущення річного строку звернення до адміністративного суд є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про поновлення строку ас.55.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 про порушення її прав власника земельної ділянки стало відомо не в листопаді 2009 року, а в січні 2008 року. З цього приводу позивачка ОСОБА_3 звернулася за юридичною допомогою до адвоката ОСОБА_9, що підтверджується документом на ас.54.

Таким чином законодавство встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом свобод чи інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Також згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить проте що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Керуючись ст.ст.6, 7-15, 70, 71, 72, 160 КАС України в редакції 2005 року, суд -

постановив:

У позові ОСОБА_1 до Піщанської сільради Новомосковського району, ОСОБА_2, третя особа відділ Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання нечиним рішення Піщанської сільради №2 від об травня 2003 року та скасування Державного акту на право водності на земельну ділянку, відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з одночасним направлення копії апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя О.М.Соколянська