Справа № 401/2975/17
Суддя: Андріянов О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/2975/17
Провадження № 2-а/401/196/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2017 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

- головуючий суддя - Андріянов О.В.

За участю: - секретаря - Суботніцької О.А.;

- позивача - ОСОБА_1;

- відповідача - Телятника О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; мешкає: АДРЕСА_1

до

поліцейського сектору реагування патрульної поліції Світловодського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Телятника Олександра Миколайовича, 27500, м. Світловодськ Кіровоградської області, вул. В. Куцевича, б. 8,

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови від 08.11.2017 р., серії БР № 950400, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1, ст. 126 КпАП України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що його безпідставно було зупинено, до нього працівниками поліції було застосоване фізичне насильство, після якого він лікувався, справу про адміністративне правопорушення розглянули на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, що потягло порушення його права на захист, так як він заявляв клопотання про участь захисника під час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення. Не заперечує факт, що він керував транспортним засобом без посвідчення водія. Ним здійснювався відеозапис цих подій, який він виклав в мережу Інтернет.

Відповідач проти позову заперечив та пояснив, що зупинили позивача, який рухався у денний час, за межами населеного пункту, з вимкненими фарами, що є порушенням ПДР України. Після спілкування з'ясувалося, що позивач не має при собі посвідчення водія. Був складений протокол, водія було повідомлено про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення, йому були роз'яснені права, в тому числі мати захисника, від нього жодних клопотань, в тому числі про участь у розгляді справи відносно нього захисника, не надходило. Позивач відмовився від підписання протоколу та постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні були досліджені докази: постанова від 08.11.2017 р., серії БР № 950400, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1, ст. 126 КпАП України, у вигляді штрафу в сумі 425,0 грн.; відеозапис, що був зроблений позивачем, який було надано відповідачем.

Виходячи із досліджених судом доказів встановлено, що на позивача 08.11.2017 р. було накладено адміністративне стягнення за правопорушення, що передбачене ч. 1, ст. 126 КпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 425,0 грн., так як позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія.

Факт та обставини скоєного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1, ст. 126 КпАП України позивачем не заперечуються та визнаються.

Згідно з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, що був зроблений позивачем, який було надано відповідачем, вбачається, що до позивача працівниками поліції заходи фізичного впливу не застосовувалися, позивач був присутнім під час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення та він відмовився від підписів, клопотань ніяких не заявляв, факт та обставини скоєного ним правопорушення визнавав, коментував дії працівників поліції та не заперечував проти розгляду справи на місці зупинки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог законодавства щодо місця розгляду адміністративної справи є необґрунтованим та судом до уваги не приймається з огляду на таке.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, не виключає факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення та застосування до нього адміністративного стягнення. Позивача не було позбавлено права на захист, так як він не заявляв клопотань про участь у розгляді справи відносно нього захисника.

Відповідно до ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачена статтею126 може також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5 рп/15 роз'яснено положення ч. 1, ст. 276 КпАП України стосовно змісту словосполучення «За місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «За місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, зазначеним рішенням роз'яснено, що словосполучення «За місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, статті 126 КпАП України. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є уповноваженим працівником поліції і має спеціальне звання, а тому має повноваження розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КпАП України, які вчиняються на території м. Світловодська та Світловодського району Кіровоградської області.

Згідно вимог ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови, 08.11.2017 року о 14 год. 25 хв. в Кіровоградській області, Світловодському районі, на 187 км. автодороги Р-10 позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія, чим скоїв порушення п. 2.1 ПДР України.

Позивач визнає факт скоєння ним цього адміністративного правопорушення.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач, отримуючи вказану постанову, будь-яких заперечень щодо її змісту, або своєї незгоди з фактом вчинення того чи іншого правопорушення не зазначив, клопотань не заявляв та не заперечував проти розгляду справи, що також підтверджується відеозаписом, зробленим позивачем.

Таким чином, вказаними вище обставинами підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення.

Судом не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 280 КпАП України, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відповідають вимогам чинного законодавства. Адміністративне стягнення було накладене в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ст. 126 КпАп України.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Таким чином, позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягають, так як відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Судові витрати повинні бути віднесені за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.: 2, 11, 71, 94, 98, 128, 158 - 163, 167, 171?, 185 - 186 КАС України; суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

На рішення суду протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Андріянов