Справа № 810/1163/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року № 810/1163/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лиска І.Г., розглянув в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора-приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Пономарьової Вікторії Юріївни, 3-тя особа: ПАТ «Родовід банк», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора-приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Пономарьової Вікторії Юріївни, 3-тя особа: ПАТ «Родовід банк», в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу): індексний номер 33938606 від 20.02.2017 р., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382. квартира № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2; індексний номер 33936469 від 20.02.2017 р., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 391 квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2 ; індексний номер 33945092 від 20.02.2017 р., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11. житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2 ; індексний номер 33937634 від 20.02.2017 р., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 ; індексний номер 33944379 від 20.02.2017 р., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2; індексний номер 33943469 від 20.02.2017 р., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2 та зобов'язати державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ПАТ «РОДОВІД БАНК» на об'єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 382, квартира № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2 ; реєстраційний номер 391, квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11., житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11., житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11., житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2., реєстраційний номер 382, квартира № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11., житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2 ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення є такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідачем порушено норми чинного законодавства при проведенні реєстраційних дій. Так, позивач зазначає, що право власності за свідоцтвами про придбання майна з прилюдних торгів ні 16 червня 2016 року ні 14 липня 2016 року не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а реєстраційні дії, що оскаржуються були проведені лише 20 лютого 2017 року о 13:48:54, о 12:37:26, о 17:23:26, о 13:17:06, о 16:54:48 та о 16:28:09. Також станом на дату прийняття відповідачем оскаржуваних рішень та вчинення відповідних реєстраційних дій, акти державного виконавця: №270/13 від 22.02.2016, № 270/13 від 02.06.2016 р., №270/13 від 06.07.2016 р., №270/13 від 22.02.2016, № 270/13 від 06.07.2016 р. № 270/13 від 06.07.2016 р., (на підставі яких нотаріусом були видані свідоцтва) про примусову реалізацію (яка згідно ст.ст. 10 та 48 Закону «Про виконавче провадження» є заходом примусового виконання рішення) майна позивача, згідно п.2. постанови державного виконавця, були скасовані, як і всі інші заходи примусового характеру щодо виконання рішення суду. Позивач стверджує, що відповідачу даний факт було відомо. Крім того, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі яких були прийняті оскаржувані рішення та проведені відповідні реєстраційні дії, не відповідають вимогам закону. Також на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про державну реєстрацію права власності арешт на квартири був чинний та забезпечував виконання судового рішення у справі №705/7051/16-ц. Вказане обтяження було зареєстровано в Державному реєстрі прав 20 лютого 2017 року. Таким чином, на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, правової підстави для прийняття таких рішень і реєстрації прав власності на квартири за ПАТ «РОДОВІД БАНК» були повністю відсутні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що 16 червня 2016 року ним були видані свідоцтва по реєстру. При видачі свідоцтв нотаріус не перевіряє наявні обтяження, оскільки дана нотаріальна дія не є правочином з нерухомим майном, а за своєю природою є посвідченням факту. Зазначає, що заяви щодо реєстрації права власності на квартири позивача були подані та зареєстровані в реєстрі Речових прав на нерухоме майно 16 червня 2016 року тому і право власності виникло в день вчинення нотаріальної дії та реєстрації заяв, тобто 16 червня 2016 року, а не 20 лютого 2017 року, як зазначає позивач. Також зазначає, що після перевірки бази даних про реєстрацію заяв та запитів ДРРП, де встановлено наявність зареєстрованих заяв, тому відповідачем розгляд заяв ПАТ «Родовід банк» здійснювався після прийняття рішення по раніше зареєстрованим заявам, в порядку черговості. Стверджує, що станом на 20 лютого 2017 року в Реєстрі речових прав на нерухоме майно було знайдено лише одну заяву ПAT «Родовід Банк» від 15 червня 2016 року у стані - «відкладено», після чого відповідачем відновлено розгляд заяв ПAT «Родовід Банк». Крім того, відмова в державній реєстрації прав з наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно не застосовується у разі державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону. Зазначає, що дійсно до неї з заявами звертався представник позивача в яких просив не вчиняти будь-які дії щодо проведення державної реєстрації прав та скасувати свідоцтва видані в нотаріальному порядку. На що нею було надано відповіді, які направлені поштою, але конверти повернулись у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Зазначає, що свідоцтва на даний час є чинними і є підставою для реєстрації права власності на майно. Нотаріус не має права самостійно скасувати свідоцтво видане в нотаріальному порядку згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, без його участі.

Третя особа подала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що твердження позивача, про те, що при поверненні виконавча листа скасовуються заходи забезпечення позову не є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію прав, оскільки стягувач заявив про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виніс постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі склав відповідний акт. Майно було передано стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. Також, зазначає, що при видачі свідоцтва нотаріус не перевіряє наявні обтяження, оскільки дана нотаріальна дія не є правочином з нерухомим майном, а за своєю природою є посвідченням факту. Відповідно до норм чинного законодавства, якщо заяви щодо реєстрації права власності на квартири були подані та зареєстровані в реєстрі Речових прав на нерухоме майно 16.06.2016 року то і право власності виникло в день вчинення нотаріальної дії та реєстрації заяви, тобто 16.06.2017 року, а не 20.02.2017. Стверджує, що відмова у державній реєстрації прав з наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно не застосовується у разі державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

У судовому засіданні представник третьої особи у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

ОСОБА_1 був власником квартир № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2, на підставі договору дарування, посвідченого 30.12.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. за реєстровим номером 10678;№ 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.12.2005 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М.. за реєстровим номером 5733; № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 82,40 м2, загальною площею 116,50 м2, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.07.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим номером 2293; № 119 в будинку №15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2, на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого 23.07.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим номером 2345 та договору купівлі-продажу 44/100 частин квартири, посвідченого 17.03.2006 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим номером 955; № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.07.2003 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.П. по реєстру за № 2591; № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.12.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. за реєстровим номером 10115.

30 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Родовід банк» були укладені договори іпотеки, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., а саме: договір іпотеки за реєстром № 9426, за яким було передано в іпотеку квартиру № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2; договір іпотеки за реєстром № 9422, за яким було передано в іпотеку квартиру № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2; договір іпотеки за реєстром № 9424, за яким було передано в іпотеку квартиру № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2; договір іпотеки за реєстром № 9428, за яким було передано в іпотеку квартиру № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 ; договір іпотеки за реєстром № 9430, за яким було передано в іпотеку квартиру № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2; договір іпотеки за реєстром № 9432, за яким було передано в іпотеку квартиру № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2. Даними договорами іпотеки забезпечувались зобов'язання ОСОБА_1 перед «Родовід банк» за Кредитним договором 15.3/СЖ-245.06.2 від 30 грудня 2006 року.

01 жовтня 2013 року Подільським районним судом м. Києва було винесено заочне рішення по справі № 2607/14264/12, яким позов ПАТ «Родовід Банк» було задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 15.3/СЖ-245.06.2 від 30.12.2006 року - за процентами в розмірі 314 168,33 доларів США, за пенею в розмірі 14 994,06 доларів США, а загалом - 329 162,39 доларів США; за кредитним договором №77.2/СЗ-070.08.2 від 17.03.2008 року - заборгованість за процентами в розмірі 68 538,84 доларів США, за пенею в розмірі 55 710,55 доларів США, а загалом - 124 249,39 доларів США, а всього стягнути за обома договорами 453 411,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення становить 3624 120 гривень 36 копійок.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 02 квітня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42753779 за виконавчим листом № 2-294/10 від 01.06.2012 року. Державним виконавцем було здійснено опис майна боржника, а саме: квартири №118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2; квартири № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2; квартири №117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2; квартири № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2; квартири №134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2; квартири №135 в будинку № 15, за адресою: м. Київ. вул. Хрещатик, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2 - власником яких був ОСОБА_1 та через систему СЕТАМ призначено прилюдні торги даного майна. Прилюдні торги з продажу вищевказаних квартир не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників, про що СЕТАМ було сформовано відповідні протоколи.

ПАТ «Родовід банк» було виявлено бажання придбати предмети іпотеки, а саме: квартири №118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2; квартири № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2; квартири №117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2; квартири № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2; квартири №134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2; квартири №135 в будинку № 15, за адресою: м. Київ. вул. Хрещатик, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2 за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

22 лютого 2016 року державним виконавцем відділу примусового рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки № 270/3 предметом іпотеки - квартира № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11 площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2 .

2 червня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки № 270/13, предмет іпотеки - квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2 .

06 липня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки № 270/13, предметом іпотеки - квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2.

22 лютого 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки №270/13 предметом іпотеки - квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 .

06 липня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки № 270/13, предмет іпотеки - квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2.

06 липня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки № 270/13, предмет іпотеки - квартира № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2.

16 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. на підставі актів державного виконавця були видані наступні свідоцтва: свідоцтво № 1021, яким було посвідчено право власності за ПАТ «Родовід банк» на квартиру № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2 ; свідоцтво № 1023, яким було посвідчено право власності за ПАТ «Родовід банк» на квартиру № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2; свідоцтво № 1022, яким було посвідчено право власності за ПАТ «Родовід банк» на квартиру № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 .

14 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. на підставі актів державного виконавця були видані наступні свідоцтва: свідоцтво № 2033, яким було посвідчено право власності за ПАТ «Родовід банк» на квартиру № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2 ; свідоцтво № 2034, яким було посвідчено право власності за ПАТ «Родовід банк» на квартиру № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2; свідоцтво № 2032, яким було посвідчено право власності за ПАТ «Родовід банк» на квартиру № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2.

ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявами від 16 червня 2016 року на реєстрацію права власності до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Пономарьової В.Ю. Після реєстрації заяви державним реєстратором здійснено пошуки в Базі даних про реєстрацію заяв та запитів ДРРП та відповідно до відомостей із Бази даних про реєстрацію заяв та запитів ДРРП за № 61642985 від 16 червня 2016 року знайдено ще дві зареєстровані заяви стосовно заявлених квартир. У зв'язку з цим, державним реєстратором - приватним нотаріусом Пономарьовою В.Ю. прийнято рішення, що розгляд заяв ПAT «Родовід банк» від 16 червня 2016 року розпочати після прийняття рішення по раніше зареєстрованим заявам.

У зв'язку з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.12.2016 ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження заочного рішення Подільського райсуду м. Києва та відкрито апеляційне провадження, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Мазуром Г.І., 18.01.2017 прийнято постанову про повернення виконавчого документу до суду.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.02.2017 в якій просив не вчиняти будь-які дії щодо проведення державної реєстрації прав та обтяжень на нерухоме майно ОСОБА_1, а саме: квартир № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 119 в будинку №15, за адресою: АДРЕСА_11, № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, у зв'язку з поверненням до суду виконавчого листа №2-294/10 від 01.06.2012. Також просив скасувати свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та вважати акти державного виконавця №270/13 такими, що скасовані. До заяви позивачем долучено усі документи на які здійснено посилання в даній заяві.

Відповідачем 07.02.2017 на заяву позивача від 03.02.2017 надано лист - відповідь, в якому зазначено, що реалізація майна, згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2013 відбулася до винесення ухвали від 31.01.2017 судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, торги проведено, державним виконавцем видано акти на підставі яких видано свідоцтва в нотаріальному порядку. Свідоцтва на даний час є чинними і є підставою для реєстрації права власності на майно. Нотаріус не має права самостійно скасувати свідоцтво видане в нотаріальному порядку, оскільки згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти та запропоновано звернутись до суду за їх захистом. Крім того, повідомлено, що заяви стосовно проведення державної реєстрації права власності на підставі свідоцтв за ПАТ «Родовід Банк» знаходяться в стані - «відкладено», оскільки державним реєстратором під час розгляду заяв про державну реєстрацію, встановлено наявність раніше зареєстрованих в Державному реєстрі прав заяв про державну реєстрацію на це саме майно.

Також позивач звернувся до відповідача з заявою від 13.02.2017 в якій просив не вчиняти будь-які дії щодо проведення державної реєстрації прав та обтяжень на нерухоме майно ОСОБА_1, а саме: квартир № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 119 в будинку №15, за адресою: АДРЕСА_11, № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, у зв'язку з тим, що 17.11.2010 Обухівським районним судом Київської області постановлено про визнання мирової угоди між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 за якою здійснено поділ сумісного майна. У зв'язку з цим, просить відмовити ПАТ «Родовід Банк» в реєстрації права власності на вищезазначене майно. До заяви додано ухвалу Обухівського районного суду від 17.11.2010, яка набрала законної сили 28.04.2011.

Відповідачем 15.02.2017 на заяву від 13.02.2017 позивачу надано лист - відповідь, в якому повідомлено про наступне. Заяви щодо проведення державної реєстрації права власності на підставі свідоцтв за Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» на квартиру АДРЕСА_7, квартиру АДРЕСА_8, квартиру АДРЕСА_9, квартиру АДРЕСА_10, квартиру АДРЕСА_11, квартиру АДРЕСА_12, знаходяться в стані відкладено, оскільки державним реєстратором під час розгляду заяв про державну реєстрацію встановлено наявність раніше зареєстрованих в Державному реєстрі прав заяв про державну реєстрацію на це саме майно. Згідно пункту 8 статті 18 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше. Черговість розгляду заяв щодо одного об'єкта нерухомого майна застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію права власності та інших речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав. Оскільки заяви щодо реєстрації права власності на підставі свідоцтв на даний час не розглядаються через вказаних вище обставин державний реєстратор не має права вчиняти будь-яких дій по заявам (в тому числі пошуки щодо зареєстрованих прав та обтяжень, рішення щодо проведення реєстрації чи відмови в реєстрації, тощо). Щодо зупинення державної реєстрації прав - згідно статті 25 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Рішення суду або заява власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об'єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрала законної сили. Щодо ухвали Обухівського районного суду Київської області від 17 листопада 2010 року по справі ц.с.2-2245/10 та ухвали Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2011 року по справі 22 ц-93/2011 щодо визнання за ОСОБА_8 права власності на вищезазначені квартири, то вказані вище ухвали не можливо перевірити за Єдиним державним реєстром судових рішень - їх там не має, тому Ви маєте звернутися до відповідних судових органів щодо внесення ухвали Обухівського районного суду Київської області від 17 листопада 2010 року по справі ц.с.2-2245/10 та ухвали Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2011 року по справі 22 ц-93/2011 до Єдиного державного реєстру судових рішень. Оскільки на даний час заяви Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» щодо реєстрації права власності знаходяться в стані відкладено і не можуть розглядатися державним реєстратором, тому не можливо здійснити пошуки за адресою майна. В зв'язку з цим просить надати документи, що підтверджують проведення державної реєстрації права власності на вказані позивачем квартири за ОСОБА_8. Якщо ОСОБА_8 не зареєструвала в установленому законом порядку право власності на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області від17 листопада 2010 року по справі ц.с.2-2245/10 та ухвали Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2011 року по справі 22 ц-93/2011 на вищезазначені квартири, то право власності не виникло.

21 грудня 2016 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі 705/7081/16-ц було накладено арешт на все майно ОСОБА_1, у тому числі на: квартири № 118 № 16, № 117, № 119, № 134, № 135. Дана ухвала набрала законної сили та оскаржена не була.

Постановою про арешт майна виданою 20.02.2017 Уманським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області в рамках виконавчого провадження, накладено арешт на майно, в тому числі і на квартиру № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11., квартиру № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, квартиру № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, квартиру № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_14 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, квартиру № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, що належать боржнику - ОСОБА_1, а також заборонено будь-яким особам здійснювати дії, пов'язані з реєстрацією та перереєстрацією майна на третіх осіб, яке належить боржнику.

Рішеннями державного реєстратора-приватного нотаріуса Пономарьової В.Ю. від 20.02.2017 проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартири, що розташовані в АДРЕСА_15, №118, №119, №134, №135 та АДРЕСА_16.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що в розділі «Актуальна інформація зі спеціального розділу» зазначено, що постановою про арешт майна боржника виданою 20.07.2017 Уманським МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області накладено арешт на майно боржника, а саме: на квартири № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 119 в будинку №15, за адресою: АДРЕСА_11, № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11 та № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11. Також відповідно до даних інформаційних довідок встановлено, що 20.02.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. проведено реєстрацію прав та їх обтяжень на майно- квартири № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, № 119 в будинку №15, за адресою: АДРЕСА_11, № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11 та № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11 за ПАТ «Родовід Банк».

Надаючи правову оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-ІV (далі - Закон України №1952-ІV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно п. 1 ч.1 ст.2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

В той же час, п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону №1952-IV, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Частина 1 ст. 18 Закону №1952-IV встановлює, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону № 1952-IV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015(надалі - Порядок № 1127).

Як вбачається з матеріалів справи підставою для прийняття нотаріусом Пономарьовою В.Ю. оскаржуваного рішення стало видане даним нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 1021 від 16.06.2016р. А вказане свідоцтво видане на підставі Акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки (квартир, щодо яких ухвалені оскаржувані рішення державного реєстратора) в рамках виконавчого провадження № 42753779.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є зокрема звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Статтею 48 вказаного Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до вищевказаних норм, державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 42753779 здійснювались передбачені ст.10 Закону заходи примусового виконання рішення, зокрема проводилась передбачена ст.48 Закону примусова реалізація майна позивача - квартир №118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11; № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11; № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11; № 119 в будинку №15, за адресою: АДРЕСА_11; № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11 та № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11.

За результатами вжиття вказаних заходів примусового виконання рішення і було видано акти про реалізацію предмета іпотеки.

При цьому, відповідно до ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

У свою чергу ст.40 вказаного Закону чітко та недвозначно встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

У зв'язку з виникненням відповідної правової підстави та на виконання вищенаведених норм Закону, Головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Мінюсту Мазуром Г.І. 18.01.2017 року в рамках вищезгаданого ВП №42753779, було винесено постанову про повернення виконавчого документу до суду, пунктом 2 якої, було припинено чинність арешту майна боржника, припинено розшук майна та скасовано усі інші заходи примусового характеру щодо виконання рішення суду.

Отже, станом на дату прийняття відповідачем оскаржуваних рішень та вчинення відповідних реєстраційних дій, акти державного виконавця № 270/13 від 22.02.2016р., №270/3 від 02.06.2016, №270/13 від 06.07.2016, №270/13 від 22.02.2016, №270/13 від 06.07.216, №270/13 від 06.07.2016 про примусову реалізацію майна позивача, згідно п.2. вищезгаданої постанови державного виконавця, були скасовані, як і всі інші заходи примусового характеру щодо виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що позивач 03.02.2017 звертався до відповідача з відповідною заявою, до якої додавалась постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу до суду.

Крім того, у свідоцтвах №1021, №1023, №1022 здійснено посилання на ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» як на підставу його видачі, тоді як вказана стаття регламентує порядок конфіскації майна, що передбачає іншу процедуру оформлення по вищенаведеному об'єкту нерухомості, щодо якого видано таке свідоцтво, не стосується.

При цьому ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прямо вимагає того, щоб документи, які подаються для державної реєстрації прав, відповідали вимогам, встановленим цим Законом та іншим нормативно-правовим актам.

Отже, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить пряму вимогу, щоб документи, на підставі яких здійснюється державна реєстрація, відповідали вимогам відповідних нормативно-правових актів.

В свою чергу п.3.ч.1.ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у державній реєстрації має бути відмовлено, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Також відповідач при прийнятті оскаржених рішень не звернув увагу, що 21 грудня 2016 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області по справі 705/7081/16-ц було накладено арешт на все майно ОСОБА_1, в тому числі на всі вищезазначені квартири. Дана ухвала набрала законної сили та сторонами оскаржена не була.

Отже, станом на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про державну реєстрацію права власності даний арешт (обтяження) був чинний та забезпечував виконання судового рішення у справі № 705/7081/16-ц.

Постановою про арешт майна виданою 20.02.2017 Уманським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області в рамках виконавчого провадження, накладено арешт на майно, в тому числі і на: квартиру № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11.; квартиру № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11; квартира №117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11; квартиру № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11; квартира №134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11; квартиру № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, що належать боржнику - ОСОБА_1, а також заборонено будь-яким особам здійснювати дії пов'язані з реєстрацією та перереєстрацією майна на третіх осіб, яке належить боржнику.

Вказане обтяження було зареєстровано в Державному реєстрі прав (спеціальний розділ) 20 лютого 2017 року. З даною інформацією відповідач був ознайомлений в день реєстрації вказаного обтяження.

Також, 20.02.2017 в Державному реєстрі речових прав на все нерухоме було зареєстровано цілий ряд обтяжень у вигляді арештів та заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, зокрема: Арешт нерухомого майна за номером запису 6606147 (спеціальний розділ) від 07.08.2014 року; Арешт нерухомого майна за номером запису 1023323 (спеціальний розділ) 20.05.2013 року; Арешт нерухомого майна за номером запису 19103732 (спеціальний розділ) від 20.02.2017 року; Арешт нерухомого майна за номером запису 18381177 (спеціальний розділ) від 28.12.2016 року; Арешт нерухомого майна за номером запису 18214177 (спеціальний розділ) від 22.12.2016 року; Арешт нерухомого майна за номером запису 14777142 (спеціальний розділ) від 02.06.2016 року; Арешт нерухомого майна за номером запису 531581 (спеціальний розділ) від 02.04.2013.

Також судом встановлено, що окремі арешти нерухомого майна 20.02.2017 були також зареєстровані щодо квартир №118 по вулиці Хрещатик в будинку №15 в м. Києві, №16 в будинку №5 по вулиці Пушкінська в м. Києві та №119 по вулиці Хрещатик в будинку №15 в м. Києві.

Нотаріусу були відомі, про здійснюючи оскаржені реєстраційні дії, оскільки інформацією про наявність зазначених обтяжень, відображено в реєстрі.

Так, пунктом третім частини першої статті 10 Закону України №1952-ІV зобов'язано державного реєстратора встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Крім того, державним реєстратором під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав встановлюється відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями (п. 12 Порядку № 1127).

Таким чином відповідачем при ухваленні відповідних рішень про державну реєстрацію прав, було порушено вимоги п.5. та п.6. ч.1. ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно яких у державній реєстрації прав має бути відмовлено, за наявності зареєстрованих обтяжень щодо нерухомого майна, та наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та обтяженнями.

Вимогами пункту 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст.182 ЦК України).

Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підтягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду (ч.3 ст.182 ЦК України).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися.

Згідно з ч. 1 ст.46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва та під час здійснення функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, здійснює пошук у ньому відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва, обтяження таких прав та за його результатами формує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який залишається у справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса(ч.2 ст.46 Закону України «Про нотаріат»).

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до п.2 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого 17.10.2013 постановою Кабінету Міністрів України №868, нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як зазначено у пп.3 п.15 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого 17.10.2013 постановою Кабінету Міністрів України №868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з ч.1 ст.49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотеко держателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про іпотеку» якщо іпотеко держатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більше, як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду (ч.3 ст.49 Закону України «Про іпотеку»).

Також суд зазначає, що в постанові від 14.06.2017 №6-1804цс16 судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, послідовно дотримуючись висновку, наведеного в постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року (справа № 6-116цс12), вважає, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Разом з тим Закон № 606-XIV допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача - учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 62 Закону № 606-XIV).

Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 62 Закону № 606-XIV). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина дев'ята статті 62 цього Закону)».

Предметом даного адміністративного позову є реєстраційні дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової В.Ю. щодо нерухомого майна, квартири № 118 житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2; квартири № 16 житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2; квартири №117, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2; квартири № 119 житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 ; квартири № 134 житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2; квартири № 135, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2 і порядок проведення цих дій.

Відповідно до п.2 Глави 12 Розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого 22.02.2012 наказом Міністерства юстиції України №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (надалі "Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»), значено, що придбання нерухомого майна, яке було предметом застави (іпотеки), оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням цього нерухомого майна шляхом видачі набувачу свідоцтва про придбання нерухомого майна.

Як зазначено у пп.3.7 п.3 Глави 12 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, видається нотаріусом на підставі копії складеного державним виконавцем акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником (заступником начальника) органу державної виконавчої служби.

Згідно з п.1 Глави 13 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо прилюдні торги (аукціон) оголошено такими, що не відбулися, нотаріус видає відповідне свідоцтво про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта із зазначенням того, що прилюдні торги (аукціон) не відбулися.

Як передбачено п.3 Глави 10 Розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчинення посвідчувальних написів та видача свідоцтв здійснюються нотаріусом за формами відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за №1318/18613.

«Правилами ведення нотаріального діловодства», затвердженими 22.12.2010 Наказом Міністерства юстиції України №3253/5, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за №1318/18613, затверджена Форма 28 «Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися(вся)».

При дослідженні виданих свідоцтв приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьової В.Ю., судом встановлено, що вони не відповідають вказаній формі 28.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною 9 статті 15 цього Закону.

Державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії (ч.9 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11.11.2014 по справі № 21-357а14.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу): - індексний номер 33938606 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2; - індексний номер 33936469 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 391, квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2; - індексний номер 33945092 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2; - індексний номер 33937634 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 ; - індексний номер 33944379 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2; - індексний номер 33943469 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира №135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю. в установленому порядку внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на об'єкти нерухомого майна: реєстраційний номер 382, квартира №118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2 ; реєстраційний номер 391, квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2, реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, реєстраційний номер 382, квартира № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2 суд зазначає таке.

Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 26.10.2011 №1141, зокрема п.41 передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З урахуванням вищезазначених норм права, судом встановлено протиправність рішень, а тому позовні вимоги про зобов'язання державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю. в установленому порядку внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на об'єкти нерухомого майна: реєстраційний номер 382, квартира №118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2 ; реєстраційний номер 391, квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2, реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, реєстраційний номер 382, квартира № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене вище та беручи до уваги встановлену судом протиправність винесених ним рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які визнано судом такими, що підлягають скасуванню, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та для повного захисту прав позивача відновити в Державному реєстрі речових прав та нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна: реєстраційний номер 382, квартира №118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2 ; реєстраційний номер 391, квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2, реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, реєстраційний номер 382, квартира № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (№21-41а16) у справі за позовом ОСОБА_7 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_8, держреєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Сипчу Крістіни Миколаївни, ДРСУ, Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", ТОВ "Сол-Істейт", про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису, зазначено, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, внаслідок чого колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК, внаслідок чого провадження у справі закрито.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, суд вважає за доцільне відступити від правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 №21-41а16, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У частині 1 статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно абзацу 7 частин 1 статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, в тому числі, іншим суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У рішенні Верховний Суд України дійшов висновку, що спір у справі не є публічно-правовим, так як спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку Позивача, умов цивільно-правової угоди.

Поряд із цим, у рамках даної справи, виконання чи невиконання умов цивільно-правової угоди (договорів кредиту та іпотеки) не є безпосередньою підставою для звернення до адміністративного суду. Основні доводи Позивача ґрунтуються на протиправності дій Відповідача, як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, та полягають у тому, що відповідач не мав права прийняти спірні рішення та вчинити спірні реєстраційні дії без вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном (посвідчення відповідачем факту виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно не мало місце). Також позивач посилається на не дотримання нотаріусом вимог п.1 ч.1 ст.27 Закону. Тобто, у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідача, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

До того ж, висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду України безпосередньо не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами у даній адміністративній справі та не вказують на необхідність закриття провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки у справах, які були представлені Верховному Суду України на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї ж норми права, судами вирішувалось питання щодо належності способу звернення стягнення на предмет іпотеки, що застосований іпотекодержателем, належності порядку набуття останнім такого права за укладеними договорами та в подальшому набуття ним права власності на нерухоме майно, що було зареєстровано приватним нотаріусом.

Враховуючи наведене в сукупності, а також з метою дотримання положень ст. 17 КАС України, Суд приходить до висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 14.06.2016 у справі №21-41а16 та вирішення даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довів правомірності прийнятих ним рішень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу):

- індексний номер 33938606 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2;

- індексний номер 33936469 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 391, квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2;

- індексний номер 33945092 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2;

- індексний номер 33937634 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 ;

- індексний номер 33944379 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2;

- індексний номер 33943469 від 20.02.2017 р., прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю., щодо об'єкта нерухомого майна реєстраційний номер 382, квартира №135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2.

Зобов'язати державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьову В.Ю. в установленому порядку внести до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на об'єкти нерухомого майна: реєстраційний номер 382, квартира №118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2 ; реєстраційний номер 391, квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2, реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2 , реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2, реєстраційний номер 382, квартира № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2.

Відновити в Державному реєстрі речових прав та нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна: реєстраційний номер 382, квартира №118 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 55,10 м2, загальною площею 87,10 м2; реєстраційний номер 391, квартира № 16 в будинку № 5, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 77,70 м2, загальною площею 117,50 м2; реєстраційний номер 382, квартира № 117 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 80,40 м2, загальною площею 116,50 м2; реєстраційний номер 382, квартира № 119 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 99,40 м2, загальною площею 135,10 м2; реєстраційний номер 382, квартира № 134 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 53,00 м2, загальною площею 72,50 м2; реєстраційний номер 382, квартира № 135 в будинку № 15, за адресою: АДРЕСА_11, житловою площею 60,10 м2, загальною площею 81,20 м2.

Стягнути судовий збір у розмірі 4800 грн. (чотири тисячі вісімсот) грн. на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шляхом їх безспірного списання з рахунків державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Вікторії Юріївни.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лиска І.Г.