Справа № 813/3800/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань забезпечення позову

05 грудня 2017 року № 813/3800/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Кухар Н.А.

судді - Грень Н.М.

судді - Качур Р.П.

секретар судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в попередньому судовому засіданні у м. Львові клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про скасування реєстрації декларацій про готовність об'єкта до експлуатації, -

в с т а н о в и в:

Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові.

21 листопада 2017 року позивачем подано клопотання про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь які дії щодо розпорядження, відчуження та реєстрації переходу прав власності на наступні обєкти нерухомого майна: 1) реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, нежитлові приміщення в будівлі літ. «А-6», загальною площею 234, 3 кв.м, за адресою: м.Львів, вул. Б.Хмельницького,11-15, належить на праві приватної власності ОСОБА_2; 2) реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, нежитлові приміщення в будівлі літ. «А-6», загальною площею 94, 5 кв.м, за адресою: м.Львів, вул. Б.Хмельницького,11-15, належить на праві приватної власності ОСОБА_3; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, нежитлові приміщення в будівлі літ. «А-6», загальною площею 3738, 5 кв.м, за адресою: м.Львів, вул. Б.Хмельницького,11-15, належить на праві приватної власності ТзОВ «Промислово комерційне підприємство «Елерон».

Дане клопотання обґрунтоване тим, що предмет у даній справі є скасування реєстрації декларацій про готовність обєкта до експлуатації від 14.10.2014 року № ЛВ59 «Будівництво нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-6» на вул. Б.Хмельницькій, 11-15, на вул. Підмурній (навпроти будинку №5) у м. Львові, замовник ОСОБА_4, загальна площа будівлі 3738, 5 кв.м.; від 15.10.2014 року № ЛВ 41 - «Будівництво нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-6» на вул. Б.Хмельницькій, 11-15, на вул. Підмурній (навпроти будинку №5) у м. Львові, замовник ОСОБА_5, загальна площа будівлі 234, 3 кв.м.; від 15.10.2014 року № ЛВ 49 - «Будівництво нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-6» на вул. Б.Хмельницькій, 11-15, на вул. Підмурній (навпроти будинку №5) у м. Львові, замовник ОСОБА_6, загальна площа будівлі 94, 5 кв.м. Вказують, що станом на сьогодні на незаконно збудовані та прийняті в експлуатацію обєкти нерухомого майна на вул. Б.Хмельницького, 11 -15 оформлено право приватної власності. Зазначають, що предметом позову у даній адміністративній справі є скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, що в подальшому буде слугувати підставою для скасування незаконно оформленого права власності на обєкти нерухомого майна. Однак, за умови вчинення дій щодо відчуження предмета спору та реєстрації переходу права власності на нього, це в подальшому унеможливить виконання рішення суду і приведення будівництва у відповідність до державних будівельних норм і правил та раніше погодженого проекту.

Представник позивача в судовому засіданні дане клопотання підтримав повністю.

Представник відповідача 1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, на адресу суду повернувся конверт, який був направлений відповідачу, а відтак відповідач, у відповідності до вимог частини 11 статті 35 КАС України, вважається належним чином повідомлений.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 117 КАС України встановлено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За змістом частин третьої та четвертої статті 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з абз.2 п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» (далі по тексту - Постанова Пленуму ВАСУ №2 в чинній редакції) в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями статей 69-72 КАС України. При цьому, обов'язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак заявником ні в клопотанні про забезпечення позову, ні в судовому засіданні, не надано доказів та не наведено жодної з передбачених частиною 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України підстав, наявність яких необхідна для можливості застосування судом вищезазначеного способу забезпечення позову. А саме: у чому саме полягає існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому.

Висновки позивача про визнання протиправними дій Державної архітектурно будівельної інспекції України щодо реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації та скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації від від 14.10.2014 року № ЛВ59 «Будівництво нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-6» на вул. Б.Хмельницькій, 11-15, на вул. Підмурній (навпроти будинку №5) у м. Львові, замовник ОСОБА_4, загальна площа будівлі 3738, 5 кв.м.; від 15.10.2014 року № ЛВ 41 - «Будівництво нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-6» на вул. Б.Хмельницькій, 11-15, на вул. Підмурній (навпроти будинку №5) у м. Львові, замовник ОСОБА_5, загальна площа будівлі 234, 3 кв.м.; від 15.10.2014 року № ЛВ 49 - «Будівництво нежитлових приміщень в будівлі під літерою «А-6» на вул. Б.Хмельницькій, 11-15, на вул. Підмурній (навпроти будинку №5) у м. Львові, замовник ОСОБА_6, загальна площа будівлі 94, 5 кв.м., не беруться судом до уваги, оскільки вирішення питання про правомірність та обґрунтованість цих рішень є предметом спору по суті і оцінка їм може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду саме в ході розгляду адміністративної справи, а не при вирішенні клопотання про забезпечення позову.

Суд встановив, що позивач не навів очевидних ознак протиправності оскаржених рішень та не обґрунтував в чому полягають значні зусилля, необхідні для відновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову.

Також, позивач не надав доказів того, що у випадку невжиття судом вказаних заходів забезпечення адміністративного позову, виконання рішення у справі стане неможливим або ускладненим.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

У відповідності до Закону України Про судовий збір підстави для повернення судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений і підписаний 11 грудня 2017 року.

Головуючий - суддя Кухар Н.А.

Суддя Грень Н.М.

Суддя Качур Р.П.