Справа № 804/6171/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 р. Справа № 804/6171/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.,
при секретарі Виноградовій Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №951-13-16 від 31.07.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 31.07.2017 року №951-13-16, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб». Позивач вважає, що транспортний податок не повинен нараховуватись, оскільки нові податки не можуть бути визнані обовязковими до сплати в 2016 році, адже місцеві ради не приймали і не могли прийняти та офіційно оприлюднити до 15 липня 2015 року рішення про встановлення таких податків. Позивач зазначає, що ринкова вартість належного йому транспортного засобу є меншою, ніж визначена в п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, а отже, відсутній обєкт оподаткування.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, надав суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що згідно з п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України у редакції, що діяла у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року. Відповідач зазначає, що позивачем здійснено розрахунок в 2017 році, а отже середьоринкова вартість транспортного засобу визначена станом на 2017 рік, а повинна визначатися станом на 2016 рік. У 2016 році позивач придбав новий автомобіль, який підпадає під визначення обєкта оподаткування. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 31.07.2017 року №951-13-16 є правомірним та складеним з урахуванням норм діючого законодавства, а транспортний засіб, який належить позивачу на праві приватної власності є об'єктом оподаткування, а позивач платником транспортного податку.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 990831 позивачу з 26.03.2016 року на праві власності належить легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLE 250D 4 MATIC, 2016 року випуску, з об'ємом двигуна 2143, тип - легковий універсал-В, реєстраційний номер АЕ8485НР.
Вирішуючи по суті спір щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.
01.01.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, яким статтю 267 ПК України було викладено в новій редакції та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VІІІ (далі - Закон №909-VІІІ) внесено зміни до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, зокрема, визначено у 2016 році об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об'єктами оподаткування.
В абзаці 2 пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України зазначено, що середньоринкова вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Пунктом 12.3 ст.12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради в межах повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, передбачені статтею 7 Кодексу, з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Разом з тим, пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України встановлено, що у разі, якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.
Таким чином, рішення міської ради, не може вплинути на визначення платників податку, об'єкта та бази оподаткування, ставки податку, порядку обчислення податку, податкового періоду, строку та порядку сплати податку, оскільки зазначене чітко визначено ПК України, а рішення органів місцевого самоврядування мають бути приведені у відповідність до цих норм Кодексу.
Отже, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, об'єктом оподаткування були легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378 грн.
Таким чином, у 2016 році об'єктом оподаткування були легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 1033500 грн.
З наданого представником відповідача розрахунку встановлено, що середньоринкова вартість нового транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ GLE 250D 4 MATIC, 2016 року випуску, з об'ємом двигуна 2143 куб.см, складала 1454771,00 грн.
Таким чином, транспортний засіб - MERCEDES-BENZ GLE 250D 4 MATIC, 2016 року випуску, з об'ємом двигуна 2143 куб.см, державний номерний знак НОМЕР_1, був об'єктом оподаткування транспортним податком у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, а позивач в такому разі є платником вказаного податку.
Суд зазначає, що твердження представника позивача про те, що вартість автомобіля позивача є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме 901958,02 грн., спростовується тим, що такий розрахунок проведено представником позивача 12.09.2017 року, тобто зі строком експлуатації автомобіля -1 рік.
Отже, визначена позивачем вартість автомобіля є дійсною станом на 2017 рік та не відображає дійсну вартість нового транспортного засобу у 2016 році період, за який позивачу нараховано суму транспортного податку.
Таким чином, представником відповідача в судовому засіданні доведено правомірність визначення обєкту оподаткування транспортним податком у 2016 році.
Щодо твердження представника позивача про несвоєчасність винесення податкового повідомлення-рішення, а саме винесення його після 1 липня базового податкового (звітного) періоду (року), то суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 2 п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Таким чином, в даних правовідносинах застосовується не загальний строк винесення податкових повідомлень-рішень, а спеціальний з урахуванням факту отримання інформації фіскальним органом про перехід права власності на автомобіль.
Отже, приймаючи 31.07.2017 року оскаржуване податкове повідомлення-рішення №951-13-16 за 2016 рік, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених ПК України, що є підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір присудженню на користь позивача не підлягає.
Керуючись ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 27 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_4