Справа № 818/646/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 р.оСправа № 818/646/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача Маленко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_3 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 818/646/17

за позовом ОСОБА_3

до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати постанови: №50662652 від 07.04.2017 про стягнення виконавчого збору в сумі 3545,85 грн. та постанови №50662652 від 11.04.2017 про стягнення витрат в сумі 135,16 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що підстав для стягнення з нього сум, як з боржника у виконавчому провадженні, не існує, оскільки жодних виконавчих дій державним виконавцем не вчинялося.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: визнано протиправною та скасовано постанову Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 11.04.2017 №50662652 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 135,16 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 10, 11, ч. 2 ст. 71 КАС України, ч. 2 ст. 27, ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме Закону України «Про виконавче провадження», з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови в частині відмови в задоволенні позову, норм матеріального та процесуального права просив задовольнити апеляційну скаргу, оскаржувану постанову в цій частині скасувати та прийнтяи нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. В іншій частині постанову залишити без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції від 01.04.2016 ВП №50662652 відкрито виконавче провадження на виконання вимоги Конотопської ОДПІ від 16.12.2015 №Ф-743-25У про стягнення з ФОП ОСОБА_3 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 35458,45 грн. Боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення 06.04.2016 (а.с.32).

У наданий для добровільного виконання строк рішення боржником виконане не було.

07.04.2016 року державним виконавцем Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 3545,85 грн. (а.с.34).

11.04.2017 державним виконавцем Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 135,16 грн. (а.с.36).

Крім того, при примусовому виконанні вказаних постанов, державним виконавцем Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень від 13.04.2017 ВП № 53771318 та ВП № 53771307 (а.с.21-22).

Не погодившись із зазначеними постановами, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 11.04.2017 №50662652 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 135,16 грн, виходив з того, що Державним виконавцем не наведено доказів правомірності понесених ним витрат, зокрема вартість паперу, конвертів, бензину, а також не зазначено нормативний акт, яким передбачається платне використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, а також нормативний акт, яким встановлюється вартість його використання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, законності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, забезпечення права на оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців.

Частиною 1 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувана; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5) визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції №512/5 (в редакції наказу від 29.09.2016, що діє з 05.10.2016) витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Зі змісту постанови Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 11.04.2017 №50662652 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 135,16 грн. вбачається, що до таких витрат відповідачем віднесено: витрати з ЄДРВП 51 грн., рекомендовані листи 2х19,20 грн=38,40 грн., прості листи 5х2,88 грн.=14,40 грн., конверти 7х0,14=0,98 грн., папір 30х0,13 грн.=3,90 грн., ксерокопія 1х0,28 грн.=0,28 грн., обкладинка 1х1,20=1,20 грн., бензин 25 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Державним виконавцем не наведено доказів правомірності понесених ним витрат, зокрема вартість паперу, конвертів, бензину, а також не зазначено нормативний акт, яким передбачається платне використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, а також нормативний акт, яким встановлюється вартість його використання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, Конотопський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення постанови від 11.04.2017 ВП №50662652 про стягнення витрат виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 11.04.2017 ВП №50662652 в розмірі 135,16 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця № 50662652 від 07.04.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 3545,85 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, при прийнятті даної постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що перебачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, діючій на час відкриття виконавчого провадження від 01.04.2016) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Враховуючи, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції від 01.04.2016 ВП №50662652 відкрито виконавче провадження на виконання вимоги Конотопської ОДПІ від 16.12.2015 №Ф-743-25У про стягнення з ФОП ОСОБА_3 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 35458,45 грн., боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення 06.04.2016, і боржником у вказаний строк рішення не було виконано у добровільному порядку, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що державним виконавцем обґрунтовано 07.04.2016 року винесено постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 3545,85 грн. (а.с.34).

Судом також встановлено, що повідомлення про виконання вимоги Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області надійшло від стягувача державному виконавцю лише 01.04.2017 року.

Таким чином, у суду відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 07.04.2016 про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджєуться з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в цій частині є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року по справі № 818/646/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 818/646/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2017 р.