Справа № 527/2022/17
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/2022/17
провадження № 2-а/527/163/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретарі Папенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до поліцейського Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій прохає: - визнати незаконною та скасувати постанову серії ДР № 028893 від 20.09.2017 року поліцейського ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень, провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою поліцейського Глобинського ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 від 20.09.2017 року серії ДР № 028893 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень. В постанові зазначено, що 20.09.2017 року о 18 год 50 хв в с. Святилівка по вул. Леніна, позивач керував трактором МТЗ-80 з сівалкою СЗП, ширина якої 3 м 80 см (негабарит) без маршруту руху по автодорозі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КупАП. Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, в звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 направили заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 028893, винесеної поліцейським СРПП № 1 Глобинського ВП ОСОБА_2, 20.09.2017 року о 18.50 год. в с. Святилівка по вул. Леніна ОСОБА_1 керував трактором МТЗ-80 з сівалкою СЗП ширина якої 3 м 80 см (негабарит), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені статтею 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, стало встановлення факту порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Зазначена стаття є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Приймаючи оскаржувану постанову та притягаючи позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, відповідач не зазначив конкретний нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, при винесенні постанови не зазначено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 132 -1 КУпАП ОСОБА_1, не дано оцінку цим доказам, в порядку ст. 252 КУпАП.

Тобто, оскаржувана постанова за змістом не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КАС України, субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши законність і обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена без зазначення доказів, тому, суд вважає, що не можливо встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Також, відповідач не надав суду доказів правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції допущено порушення прав позивача, та не надано відповідачем належних та допустимих доказів правомірності постанови, тому, з цих підстав, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП є неправомірною та підлягає скасуванню.

Разом з цим, вимогу позивача в частині закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності суд вважає безпідставною, оскільки згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а, отже, питання про прийняття процесуального рішення в справі про адміністративне правопорушення не відноситься до компетенції адміністративного суду, тому в цій частині позову слід відмовити.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 9, 17, 71, 158-163, 171-2, 185, 186 КАС України, ст.ст. 132-1, 251, 252, 255, 268, 271, 276, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії ДР № 028893 від 20.09.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 протягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень - визнати незаконною та скасувати.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня отримання її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Глобинського районного суду

Полтавської області ОСОБА_4