Справа № 580/865/17
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/865/17
Номер провадження 6-а/580/6/17
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
"11" грудня 2017 р. Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді - Бакланова Р. В.
за участю секретаря - Гладкової С.В., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови ,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткової постанови у адміністративній справі за його позовом до секретаря Будильської сільської ради Лебединського району ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що при ухваленні постанови 10 липня 2017 року не було вирішене питання про розподіл судових витрат, а за таких обставин просить стягнути судові витрати відповідно до наданого розрахунку.
У судовому засіданні позивач ствердив свої вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача проти позову заперечила з тих підстав, що адміністративний позов був розглянутий за місцем проживання позивача, а тому судові витрати не підлягають стягненню.
Під час розгляду справи були встановлені наступні факти:
10 липня 2017 року Лебединськми районним судом Сумськоїобласті була ухвалена постанова у адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до секретаря Будильської сільської ради ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Судом адмінстативний позов ОСОБА_1 до секретаря Будильської сільської ради Сумської області задоволений у повному обсязі.
Ухвалою колегії суддів Харківського адміністративного апеляційного суду від 12 жовтня 2017 року постанову Лебединського районного суду Сумської області від 10 липня 2017 року по справі №580/865/17 залишено без змін.
Постановою Лебединського районного суду Сумської від 10 липня 2017 року не було вирішене питання стягнення судових витрат.
Відповідно до ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Відповідно до Постанови Пленуму ВАСУ "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7 - додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. ст. 94, 163 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення постанови суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду.
Згідно зі статтею 91 КАС України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З клопотаннь наданих позивачем встановлено, що відрив від звичайних занять ОСОБА_1 загалом склав 15 годин.
Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27 квітня 2006 року компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.
Отже, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27 квітня 2006 року не містить вимог про документальне підтвердження відриву від звичайних занять.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 р. складає 3200 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач був присутній у судових засіданнях 14 червня 2017 року, 10 липня 2017 року, 29 листопада 2017 року та 11 грудня 2017 року в приміщенні Лебединського районного суду Сумської області, що зафіксовано у журналах судового засідання.
Таким чином, враховуючи, час необхідний позивачу для прибуття до суду першої інстанції та участь у судовому засіданні, суд вважає, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області підлягає компенсація за відрив від звичайних занять у розмірі 308 гривень.
Також суду були надані проїзні квитки на суму 22 грн. 96 грн.
Також суд вважає за необхідне не стягувати добові витрати, оскільки добові витрати - це витрати на фінансування особистих потреб працівника у відрядженні, які він несе у зв'язку з перебуванням поза місцем свого проживання. ОСОБА_1 не є працівником у відрядженні, а за таких обставин добові витрати не можуть бути обраховані.
Керуючись ст. ст. 168, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Прийняти додаткову постанову у адміністративній справі № 580/865/17 за позовом ОСОБА_1 до секретаря Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.
Стягнути з Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме - витрати пов'язані з прибуттям до суду розмірі 22 гривні 96 коп. та компенсація за відрив від звичайних занять - 308 гривень., всього стягнувши - 330 грн. 96 коп.
Додаткова постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги на додаткову постанову суду в десятиденний строк з дня отримання додаткової постанови .
Додаткова постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткова постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.
Суддя: Р. В. Бакланов