Справа № 814/2428/17
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/2428/17

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

05 грудня 2017 року справа № 814/2428/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в письмовому провадженні розглянув адміністративну справу

про

надання дозвілу на проведення позапланового заходу державного нагляду

В С Т А Н О В И В:

Головне Управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (далі - позивач) звернулось із адміністративним позовом до державного підприємства "Дослідне господарство "Еліта" державної установи "Миколаївська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту зрошуваного землеробства Національної академії аграрних наук України" (далі - відповідач) про надання дозволу на проведення позапланового заходу державного нагляду у вигляді перевірки відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що протягом останніх років в Україні склалася епізоотична ситуація щодо захворювання на африканську чуму свиней. Ця хвороба внесена до Переліку особливо небезпечних (карантинних) хвороб тварин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2007 № 1006 та до списку Міжнародного епізоотичного бюро. Найбільш ймовірної причиною розповсюдження зазначеної хвороби є недотримання суб’єктами господарювання, діяльність яких пов’язана з розведенням та/або постійним або тимчасовим утриманням свиней, науково обґрунтованих умов "закритого" утримання, визначених Інструкцією щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, яка затверджена наказом Мінагрополітики України від 7 березня 2017 р. № 111. Попередніми перевірками відповідача в 2015-2016 р.р. були виявлені порушення ним вимог санітарних та ветеринарних правил, а також за наслідками перевірки в 2015 р. складено припис. Позивач розцінює ці обставини, як ймовірність наявності порушень з боку відповідача і в 2017 р. На теперішній час Законом України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлений мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2017 р. На думку позивача, відсутність державного контролю за діяльністю в галузі ветеринарної медицини може призвести до розповсюдження африканської чуми свиней. Статтею 3 ч. 1 п. 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено право органів державного нагляду (контролю) здійснювати позапланові заходи державного нагляду (контролю) за рішення суду.

Відповідач заперечень на позовну заяву не надіслав.

В судове засідання 5 грудня 2017 р. прибув представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був оповіщений належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням (а. с. 30).

Стаття 128 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надає суду право у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин не відкладати розгляд справи і вирішити її на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи приписи наведеної статті, суд розглядає справу за відсутності відповідача.

Відповідно до ст. 128 ч. 6 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи, що в судове засідання прибув тільки представник позивача, а відповідач належним чином повідомлений про проведення судового розгляду, суд вважає, що маються підстави, передбачені вищенаведеною нормою КАС України, для розгляду справи в письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідач зареєстрований в якості юридичної особи, основними видами діяльності якого, серед іншого, є розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення свиней та виробництво м’яса (а. с. 14-15).

Протягом 2015-2016 р.р. позивачем проведенні перевірки відповідача, за наслідками яких складені акти № 16 від 20 серпня 2015 р. та № 05 від 9 листопада 2016 р. (а. с. 7-12, 22-25). Крім того, 20 серпня 2015 р. позивач склав припис № 7, яким вимагав від відповідача усунення порушень, опис яких міститься в акті № 16 (а. с. 20-21).

Фактично обґрунтування позовних вимог зводиться до того, що раз у 2015-2016 р.р. відповідач допустив порушення, є ймовірність таких порушень і в 2017 р. Разом із тим, навіть припущення контролюючого органу повинні ґрунтуватись на об’єктивних даних. Так, позивач взагалі не подав суду будь-яких доказів про фіксування протягом 2017 р. на території Миколаївської області випадків африканської чуми свиней і такі обставини суд не може визнати загальновідомими.

Також, суд звертає увагу на характер виявлених під час попередніх перевірок відповідача порушень: незабезпечення обслуговуючого персоналу необхідною кількістю спецодягу і його прання в домашніх умовах; невідповідність санітарного пропускника ветеринарним вимогам, зокрема: відсутні кімнати, кабіни і достатня кількість комплектів одягу для переодягання, відсутні душові кабіни; дезінфікуючий бар’єр не заправляється дезінфікуючим розчином; відсутня гаряча вода та водопостачання душів.

На переконання суду, такі порушення носять дрібний характер та не можуть суттєво впливати на санітарний та/або ветеринарний стан відповідача.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" до 31 грудня 2017 р. встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Застосований Законом України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів є загальним правилом.

В той же час, ст. 3 ч. 1 п. 3 цього Закону передбачено виключення із загального правила, а саме визначено, що під час дії мораторію позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю) за рішенням суду.

Разом із тим, жоден нормативний акт, в тому числі і Закон України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не містить встановленого законодавцем переліку підстав, за наявності яких суд має право призначити позапланові заходи державного нагляду (контролю).

Якщо виходити з того, що суд має право призначати позаплановий захід із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності взагалі без будь-яких підстав, лише за наявності звернення контролюючого органу, то такий підхід суперечить принципу верховенства права та меті і завданню Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст. 8 ч. 2 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у п. 30 абз. 3 рішення у справі Круслена від 24 квітня 1990 р., із посиланням на рішення у справі Сільвера та інших від 25 березня 1983 р., Європейський Суду з прав людини встановив, що "Закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права". Точність формулювань, яка у зв'язку з цим вимагається від "закону", залежатиме від конкретної ситуації... Надання законом виконавчій владі чи судді "нічим не обмеженого дискреційного права суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування..., щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання".

Отже, за правовою позицією Європейського Суду з прав людини, навіть у випадках, коли виконавчому органу чи судді законом надається дискреційне право, таке право не може мати абсолютний характер і не може бути нічим не обмежене.

Застосування в даному випадку аналогії закону чи права неможливе, так як за змістом КАС України така аналогія допускається лише для надання захисту правам, свободам та інтересам осіб, які звернулись за судовим захистом і не як для штучного розширення повноважень владного суб’єкта, який через суд не захищає свої права, а реалізує власну компетенцію.

Крім того, суд вважає за необхідне підкреслити, що метою введенням Законом України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" мораторію на проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності було перш за все зменшення адміністративного тягаря на бізнес, обмеження кількості перевірок. На час прийняття цього Закону (3 листопада 2016 р.), випадки африканської чуми свиней вже були зафіксовані в Україні, про що вказує сам позивач. Тобто, оцінюючи ризик розповсюдження хвороби у зв’язку із відсутність перевірок та позитивний ефект від зменшення контролюючого навантаження на бізнес, законодавець віддав перевагу і пріоритет саме останньому.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 128, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя А.О. Мороз