Справа № 522/8176/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/8176/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Огренич І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а також просив зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зарахувавши у стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці періоди роботи з 01.08.1988 р. по 20.09.1991 р. на Макіївському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Кірова та з 30.04.1992 р. по 31.12.1998 р. на Харцизькому сталедротово-канатному заводі, перетвореному у Відкрите акціонерне товариство «Сілур».

Позивач посилався на те, що 23.12.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак рішенням №2 від 13.01.2017 року йому було відмовлено, а тому ОСОБА_2 вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси надав до суду заперечення в яких зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтовані та у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеси щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одеси призначити ОСОБА_2, пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зарахувавши у стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці періоди роботи з 01.08.1988 р. по 20.09.1991 р. на Макіївському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Кірова та з 30.04.1992 р. по 31.12.1998р. на Харцизькому сталедротово-канатному заводі, перетвореному у Відкрите акціонерне товариство «Сілур».

На вказану постанову Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одеси подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

Відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Як встановлено у судовому засіданні, 23.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ в Приморському районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах по досягненню 55 річного віку.

Загальний трудовий стаж ОСОБА_2 на дату подання заяви про призначення пенсії складав 37 років 7 місяців 19 днів, з яких на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2 - 14 років 10 місяців 20 днів.

Рішенням № 2 від 13.01.2017 р. управління відмовило позивачу в призначенні пенсії, оскільки не зарахувало до пільгового стажу періоди роботи з 01.08.1988 р. по 20.09.1991 р. - на Макіївському ордена Леніна металургійному комбінаті ім. Кірова та з 30.04.1992 р. по 31.12.1998 р. на ВО «Стальканат-Сілур», мотивуючи тим, що довідка № 863 від 19.09.2016 року видана Макіївським металургійним комбінатом, та довідка № 241/11 від 05.10.2016 р., видана ВО «Стальканат-Сілур», згідно п.3 ст.9 Закону України від 15.04.2014 р. № 1207 забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вважаються недійсними і не створюють правових наслідків. Крім того, мотивом відмови зарахувати період роботи з 30.04.1992 р. по 31.12.1998 р. на ВО Стальканат-Сілур» до пільгового стажу відповідач вказує те, що підприємство ліквідовано у 2009 році без правонаступника, а згідно п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08. 1993 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або правонаступників.

Відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Так, пільговий стаж ОСОБА_2 підтверджується записами у трудовій книжці №8-11, №14-28, які підписані посадовими особами, засвідчені печаткою підприємств, тобто повністю відповідають Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженій постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.07.1874 р. та діючий в подальшому Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом № 58 від 29.07.1993 р. Мінпраці, Мінюста, Мінсоцзахисту населення.

Згідно до положень ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналогічна норма закріплена у ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1998 р. № 637: «Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами». Згідно з ч.1 п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, або їх правонаступників.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що трудовий стаж позивача підтверджений відповідними записами у трудовій книжці, а також даними про атестацію робочих місць, у зв'язку з чим дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі стосовно відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправними, а позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не доказав та належним чином не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: К.В. Кравченко