Справа № 200/6491/17 (2-а/200/702/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2017 рокусправа № 200/6491/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу комунального підприємства «Земград» Дніпровської міської ради на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року по справі №200/6491/17 за позовом депутата Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи - виконавчий комітет Дніпровської міської ради, управління реклами Дніпровської міської ради, комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради, комунальне підприємство «Земград» Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року депутат Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_1 звернулася у Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Дніпровської міської ради, управління реклами Дніпровської міської ради, комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради, комунальне підприємство «Земград» Дніпровської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень від 13 квітня 2017 року «Про затвердження Статуту КП «Земград» у новій редакції» та «Про затвердження Положення про управління реклами Дніпровської міської ради».

Разом з адміністративним позовом депутат Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_1 подала клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом: зупинення дії рішень Дніпровської міської ради від 13 квітня 2017 року «Про затвердження Статуту КП «Земград» у новій редакції» та «Про затвердження Положення про управління реклами Дніпровської міської ради»; заборони відповідачу, до розгляду справи по суті, приймати аналогічні (подібні) рішення; заборони Дніпровській міській раді та виконавчому комітету Дніпровської міської ради приймати рішення, проекти, які підготовлені управлінням реклами Дніпровської міської ради; заборони управлінню реклами Дніпровської міської ради виконання завдань, покладених на нього оскаржуваним Положенням про управління рекламами Дніпровської міської ради, а також розробляти та готувати проекти рішень Дніпровської міської ради та виконавчого комітету Дніпровської міської ради; заборони комунальному підприємству «Земград» Дніпропетровської міської ради виконання завдань покладених на нього оскаржуваним рішенням «Про затвердження Статуту КП «Земград» у новій редакції»; заборони постійним комісіям Дніпровської міської ради попередньо розглядати на своїх засіданнях проекти рішень, автором яких є управління реклами Дніпровської міської ради.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року клопотання про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті: зупинено дію рішень Дніпровської міської ради від 13 квітня 2017 року «Про затвердження Статуту КП «Земград» у новій редакції» та «Про затвердження Положення про управління реклами Дніпровської міської ради»; заборонено Дніпровській міській раді приймати аналогічні (подібні) рішення; заборонено Дніпровській міській раді та виконавчому комітету Дніпровської міської ради приймати рішення, проекти яких підготовлені управлінням реклами Дніпровської міської ради; заборонено управлінню реклами Дніпровської міської ради виконання завдань, покладених на нього оскаржуваним Положенням про управління реклами Дніпровської міської ради; заборонено комунальному підприємству «Земград» Дніпровської міської ради виконання завдань, покладених на нього оскаржуваним рішенням «Про затвердження Статуту КП «Земград» у новій редакції»; заборонено управлінню реклами Дніпровської міської ради розробляти та готувати проекти рішень Дніпровської міської ради та виконавчого комітету Дніпровської міської ради; заборонено постійним комісіям Дніпровської міської ради попередньо розглядати на своїх засіданнях проекти рішень, автором яких є управління реклами Дніпровської міської ради.

Не погодившись з даною ухвалою, Комунальне підприємство «Земград» Дніпровської міської ради звернулися з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

В обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу, представник депутата Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_1 зазначила, що підставами забезпечення позову є очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі. Крім того, оскаржувані рішення суперечать нормам чинного законодавства.

Дана адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимоги про забезпечення позову депутат Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на КП «Земград» покладено рішенням від 13 квітня 2017 року «Про затвердження Статуту КП «Земград» у новій редакції» функції з розроблення пооб'єктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами та розроблення схем розміщення та реконструкції рекламних засобів на території м. Дніпра, чим, на думку позивача завдасть значних матеріальних збитків для рекламо розповсюджувачів міста, оскільки є вірогідність того, що на підставі таких схем може бути здійснено примусовий демонтаж вже встановлених рекламних конструкцій, а також є порушенням вимог чинного законодавства України та перевищенням повноважень, якими наділені міська рада й виконавчий комітет міської ради.

Задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що факти, наведені у клопотанні, підтверджують необхідність такого забезпечення, в своєму клопотанні позивач висуває вимоги, які безпосередньо пов'язані з предметом спору.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підставами для забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За змістом статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.

Позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову завдасть значної шкоди правам заявника або в подальшому унеможливить захист його інтересів.

Як вбачається з відокремлених матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень від 13 квітня 2017 року «Про затвердження Статуту КП «Земград» у новій редакції» та «Про затвердження Положення про управління реклами Дніпровської міської ради». Разом з тим, оскаржувані рішення не містять очевидності ознак неправомірності.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що питання неправомірності рішень відповідача має встановлюватися під час розгляду справи по суті шляхом повного, об'єктивного та всебічного дослідження обставин справи.

При цьому слід зазначити, що в обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову позивачем не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди їх правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а зупинення дії оскаржуваних рішень та зобов'язання утриматися від певних дій до прийняття рішення по суті не відновить стан позивача.

Зокрема, позивачем не надано доказів того, що схеми розташування рекламних засобів розроблені та на їх підставі здійснюються заходи щодо примусового демонтажу вже установлених рекламних конструкцій. Посилання на вірогідність вчинення таких дій у майбутньому не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства недопустимим є забезпечення адміністративного позову шляхом звуження прав та інтересів третіх осіб. В даному ж випадку, задовольняючи клопотання депутата Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом першої інстанції прийнято рішення, яким порушено інтереси невизначеного кола осіб та зобов'язано утриматися від вчинення дій без їх конкретизації, адже вжиті заходи забезпечення позову у спосіб, визначений у спірній ухвалі, фактично виходять за межі розглядуваного позову, а також стосуються осіб, які не залучались до участі у справі.

З доводами, викладеними в апеляційній скарзі на спростовання висновків суду першої інстанції, колегія суддів погоджується та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нової постанови.

Згідно з частиною 2 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Таким чином, ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції з питань забезпечення адміністративного позову окремо не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Указана позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».

Керуючись статтями 195, 197, 199, 202, 205, 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Земград» Дніпровської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року по справі №200/6491/17 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні клопотання депутата Дніпровської міської ради VII скликання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду у відповідності до приписів ч. 2 ст. 211 КАС України є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак