Справа № 199/3422/17(2-а/199/144/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2017 рокусправа № 199/3422/17(2-а/199/144/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року у справі №199/3422/17(2-а/199/144/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання протиправною бездіяльності, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача та скасувати рішення, викладене в листі №998/03/15 від 28.12.2016 року, про відмову у проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року; зобов'язати відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року із розрахунку 90% від грошового утримання судді у розмірі 29920грн. відповідно до довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7/498-С від 13.12.2016 року, виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року, визнати протиправними дії відповідача відносно проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утриманні судді у відставці з обмеженням максимальним розміром за цей період - 10740грн, провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у період з 01 січня 2017 року по 04 січня 2017 року із розрахунку 90% від грошового утримання судді у розмірі 29920грн. відповідно до довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-498-С від 13.12.2016 року та виплатити щомісячне довічне грошове утримання з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період, починаючи з 01.12.2016 року.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись із рішенням суду, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що 01.01.2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром 10740грн. Відповідачем проведено відповідний перерахунок та у лютому 2017 року позивач отримала суму пенсії згідно вимог чинного законодавства України.

У судовому засіданні представник відповідача - Альков Д.С. (довіреність від 20.01.2017 року №905/01/33) підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Від позивача до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Здійснюючи перевірку законності та обґрунтованості оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, колегія суддів керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Наявними у справі належними та допустимими письмовими доказами підтверджуються обставини того, що постановою Верховної Ради України від 05 липня 2016 року №1434-VIII ОСОБА_1 звільнено у відставку з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області. Наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року №86-к ОСОБА_1 відраховано зі складу суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку із виходом у відставку. З вересня 2016 року Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 24403грн. 50коп.

На підставі Закону України «Про Державний бюджет в Україні на 2016 рік» з 01 грудня 2016 року мінімальна зарплата в Україні складає 1600 грн. 14 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-498-С від 13.12.2016 року в зв'язку з підвищенням суддівської винагороди працюючим суддям, згідно з якою заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.12.2016 року, становить 29920грн.

Листом №Р99/03/15 від 28.12.2016 року відповідачем повідомлено позивача про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2016 року у зв'язку із не врегулюванням чинним законодавством проведення відповідних перерахунків.

Довідками відповідача підтверджується нарахування та перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці тільки з січня 2017 року та обмеженням щомісячного довічного грошового утримання з 1 по 4 січня 2017 року в розмірі 10740 грн. Загальна сума виплати за січень 2017 року з урахуванням обмеження та перерахунком з 5 січня 2017 року становить 24839,23грн., а не на рівні лютого 2017 року - 26928грн., з урахуванням перерахунку, який повинен був провести відповідач ще з 1 грудня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем приписів діючого законодавства щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у разі збільшення суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, а також про неправомірність обмеження щомісячного грошового утримання розміром 10740 грн., оскільки у позивача виникло право на перерахунок саме з 01.12.2016 року. В цей час ніяких обмежень для проведення перерахунку суддям у відставці не існувало. Крім того, судом зазначено, що розмір раніше призначеного та перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не підлягає обмеженню, оскільки відповідно до вимог статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (в даному випадку в бік погіршення особи).

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, розкрив таке поняття як "щомісячне довічне грошове утримання судді", вказавши, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що позивач як суддя у відставці має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у разі підвищення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначена дата, з якої слід провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не визначена процедура здійснення перерахунку такого утримання, як й не визначена така процедура Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891, у редакції, що діяла станом на час подання позивачем заяви про здійснення перерахунку утримання.

Оскільки, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не врегульована процедура перерахунку щомісячного довічного грошового отримання, до даних спірних правовідносин застосовується аналогія права, а саме приписи статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та перерахунок позивачу необхідно здійснити з 01 грудня 2016 року (заява від 14.12.20216 року).

Колегія суддів зазначає, що Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, у редакції постанови від 20.03.2017 року № 5-1, визначає процедуру перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.

Так, пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Проте, дана редакція Порядку не діяла на час подання позивачем заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (14.12.2016 року), відповідно не може бути застосована до даних правовідносин.

Щодо доводів апелянта про безпідставне не застосування до даних правовідносин Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774, яким встановлено обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів в розмірі 10740грн., колегія суддів вказує, що такі доводи розглянуті судом першої інстанції, яким правильно зазначено, що таке обмеження не відповідає приписам Конституції України.

Судом першої інстанції по суті спірних правовідносин ухвалено правильне рішення, проте під час виготовлення тексту оскаржуваної постанови судом першої інстанції допущено помилку у зазначенні номеру довідки апеляційного суду Дніпропетровської області №7-497-С від 13.12.2016 року замість правильного №7-498-С від 13.12.2016 року та суми грошового утримання судді в розмірі 29920грн. замість 28160грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області №7-498-С від 13.12.2016 року. Колегія суддів вважає за можливе внести зміни до резолютивної частини, які не впливають на правильність висновків суду, що викладені в оскарженій постанові.

Оскільки підстави для скасування оскарженої постанови суду першої інстанції відсутні, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду першої інстанції - змінює, що відповідає приписам статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 195-196, 198, 201, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року у справі №199/3422/17(2-а/199/144/17) - змінити, виклавши пункт 3 та 5 резолютивної частини постанови зазначивши номер довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-498-С від 13.12.2016 року та суму 29920грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук