Справа № 813/3184/17
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року справа № 813/3184/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань ОСОБА_1

від позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

від відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) Клуб професійного футболу Карпати до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.08.2017 року за №.

Підставами позовних вимог є те, що відповідач в порушення ст.45 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України провів камеральну перевірку податкової звітності та прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Також, позивач вважає, що відповідач порушив порядок проведення камеральної перевірки, в тому числі і щодо математичного обрахунку суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток.

Представники позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в письмових запереченнях на позов зазначає, що до спірних правовідносин не може бути застосовано ст.45 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, оскільки дана норма стосується інших правовідносин. Також, зазначає, що ним у відповідності до вимог чинного законодавства було проведено камеральну перевірку.

Представник відповідач проти позов заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив таке.

За результатами камеральної перевірки позивача податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року щодо виявлених порушень відповідачем складено акт від 19.08.2017 року за №_975_/13-01-12-35/31805003 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.08.2017 року за №, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 21266812 грн. 00 коп.

Перевіркою встановлено завищення відємного значення обєкта оподаткування на суму 21266812 грн. 00 коп., чим порушено підп.134.1.1 ст.134 та підп.140.4.2 ст.140 ПК України.

Так, в акті перевірки зазначено, що у податковій декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року обєкт оподаткування (р.4) визначено в сумі "-" 25285534 грн., а згідно фінансового звіту «Звіт про фінансові результати» форма №2 за І півріччя 2017 року обєкт оподаткування (р.2290) складає "+" 21814000 грн., який переноситься в рядок 2 декларації з податку на прибуток.

У свою чергу, в рядку 2 згаданої декларації зазначено суму "+" 2924000 грн., чим занижено обєкт оподаткування на + 18890000 грн.

Крім цього, продовжується в акті перевірки, в додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року неправильного відображено рядок 3.2.4 відображено суму збитків 28245405 грн. замість 25868593 грн.

Не погоджуючись зі спірним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив їх до адміністративного суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до положень п.45 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до 31 грудня 2017 року:

у разі втрати та/або пошкодження інформації (у тому числі інформації, що міститься у базах даних обліку платника податків) внаслідок несанкціонованого втручання в роботу комп'ютерних мереж платника податків та за наявності документів, що підтверджують зазначені події, платник податків протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо незастосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових та акцизних накладних внаслідок несанкціонованого втручання в роботу комп'ютерних мереж платників податків" зобов'язаний письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності;

платник податків зобов'язаний відновити втрачену та/або пошкоджену інформацію, визначену абзацом другим цього пункту;

у разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим пунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться контролюючим органом до дати відновлення такої інформації, але не пізніше 31 грудня 2017року.

В матеріалах справи наявні заява про несанкціоноване втручання в роботу компютерної мережі за №349 від 01.08.2017 року з відміткою про її прийняття Шевченківським відділом поліції у м.Львові ГУНП у Львівській області; повідомлення про початок досудового розслідування від 06.10.2017 року за №14204/16/04-17; службова записка адміністратора системи від 28.06.2017 року, які у своїй сукупності дозволяють суду прийти до висновку, що у комп'ютерні мережі платника податків відбулося несанкціоноване втручання.

Заявою від 01.08.2017 року №350, додатком до якої була копія заяви до органів національної поліції, позивач повідомив Шевченківське відділення Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про несанкціоноване втручання в роботу компютерної мережі та про часткову втрату і пошкодження інформації.

Відтак, позивачем було дотримано всіх необхідних умов передбачених абзацом першим п.45 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Абзац третій цього ж пункту дозволяє контролюючому органу проводити будь-які перевірки платника податків, в тому числі і камеральні, лише за умови можливості проведення таких наявності інформації, яка може бути перевірена.

Враховуючи те, що платник податків у законодавчо визначений спосіб, до початку проведення перевірки, повідомив контролюючий орган про часткову втрату та пошкодження інформації, а відповідач, як вбачається зі змісту акта перевірки, не обгрунтував можливості проведення перевірки за наявності тієї інформації, яка відображена в акті перевірки, у суду відсутні правові підстави вважати таку перевірку законною.

Іншими словами, проводити перевірку та приймати акти індивідуальної дії у спірних правовідносинах, на підставі зібраної інформації, можна було вчиняти (приймати) пересвідчившись у повноті та достовірності такої інформації, чого не було зроблено контролюючим органом.

При цьому, судом взято до уваги позицію Європейського суду у справі YVONNE VAN DUYN V. HOME OFFICE (CASE 41/74 VAN DUYN V. HOME OFFICE) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при проведенні перевірок органами державної фіскальної служби у разі несанкціонованого втручання в роботу комп'ютерних мереж платника податків (зокрема, перенесення термінів перевірок), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Поряд з цим, судом не беруться до уваги посилання відповідача на те, що п.45 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не застосовується до спірних правовідносин, оскільки згаданий пункт хоч і був доповнений Законом України «Про внесення змін до підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо незастосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових та акцизних накладних внаслідок несанкціонованого втручання в роботу комп'ютерних мереж платників податків» 13 липня 2017 року №2143-VIII, однак, не містить жодних обмежень з приводу проведення перевірок з інших податків та обовязкових платежів. Крім того, згаданий закон не містить норми яка б встановлювала сферу його дії.

Також, суд не може залишити поза увагою підстави позову, які стосуються порядку проведення камеральної перевірки.

Як передбачено підп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки, продовжується у згаданій нормі, також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

З аналізу наведених норм вбачається, що предметом камеральної перевірки є правильність складання податкових декларацій, а тому документами, які мають відношення до такої перевірки є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші документи.

Як вбачається зі змісту акта перевірки контролюючий орган співставляв показники Звіту про фінансові результати форма №2 за І півріччя 2017 року, податковій декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року та додаток РІ до податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2017 року.

Наведені обставини вказують на те, що контролюючий орган здійснив перевірку тих документів фінансової звітності, які не можуть бути предметом камеральної перевірки - Звіт про фінансові результати.

Викладене дозволяє суду прийти до висновку про те, що контролюючий орган, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, без достатніх на те правових підстав взяв до уваги інформацію з документів фінансової звітності, які не можуть предметом камеральної перевірки, та не пересвідчився у достовірності та повноті інформації, яка міститься у документах фінансової звітності, внаслідок несанкціонованого втручання в роботу комп'ютерних мереж платника податків.

Відтак, суд вважає, що відповідачем при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення було порушено визначені п.1 та п.3 ч.3 ст.2 КАС України критерії правомірності такого акта індивідуальної дії.

З урахуванням викладеного, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати, прийняте Головним управлінням ДФС у Львівській області, податкове повідомлення-рішення від 30.08.2017 року за №.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб професійного футболу «Карпати», що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Януша,1 () 319002 (триста девятнадцять тисяч дві) грн. 18 коп. сплаченого судового збору.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 грудня 2017 року.

Суддя В.Я.Мартинюк