Справа № 274/6240/16-а
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №274/6240/16-а
провадження № 2-а/0274/45/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.12.17 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., за участю секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірним рішення щодо призначення пенсії та зобов'язання зарахувати стаж роботи та здійснити призначення пенсії за вислугою років,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним рішення Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області(далі - Управління) про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, зобов'язати відповідача зарахувати йому до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років увесь період навчання в Університеті внутрішніх справ, з 14.08.1996 по 24.06.2000 та призначити пенсію за вислугою років, починаючи з 24.11.2016 року.

Позовні вимоги про зобов'язання відповідача призначити пенсію відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у розмірі 90% від суми місячного заробітку, на підставі заяви позивача, ухвалою суду від 15.05.2017 залишено без розгляду(а.с. 66).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 24 листопада 2016 року він звернувся до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». На його заяву Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 02.12.2016 № 15082/03-25 повідомило про прийняття Управлінням рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років. Однією з підстав для відмови у призначені пенсії за вислугою років зазначено про відсутність на день звернення загального стаду, що передбачено абзацом 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697- VII та визначено загальний страховий стаж 17 років 7 місяців та 9 днів, у тому числі на посадах прокурора 13 років 9 місяців 16 днів.

Вважає рішення відповідача протиправним, оскільки відповідно до послужного списку про проходження служби в органах внутрішніх справ № М-093089 з 14.08.1996 року по 24.06.2000 року він проходив навчання на факультеті № 5 громадської безпеки Університету внутрішніх справ як курсант, маючи спеціальне звання - рядовий міліції (присвоєно наказом № 206 о/с від 05.08.1996). Після закінчення Університету з 26.07.2000 року працював на посаді слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області (наказ № 99 о/с від 24.07.2000) до 09.01.2003 року. Згідно послужного списку та запису у трудовій книзі вислуга в органах внутрішніх справ склала 6 років 04 місяці та 26 днів. Відповідно частини 2, частини 3 статті 18 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, в редакції, яка діяла на час навчання в навчальному закладі системи МВС України, особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл, які перебувають на військовому обліку, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України. Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.

На день звернення до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - 24.11.2016 його стаж роботи становив 20 років 3 місяці 2 дні, в тому числі на посадах прокурорів, 13 років 10 місяців 6 днів, що дає йому право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», в редакції від 26.07.2001, оскільки положеннями ЗУ «Про прокуратуру», в редакції від 02.03.2015 збільшено стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, а це суперечить статті 22 Конституції України.

У судове засідання сторони не з'явилися.

У направленій до суду заяві позивач просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача просив справу слухали у його відсутності, проти позову заперечив з підстав наведених у запереченнях проти позову( а.с. 61, 63).

Дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугою років(а.с. 22).

Бердичівське об'єднане управління Пенсійного фонду України листом від 02.12.2016 року повідомило позивача про відмову у призначенні через відсутність необхідного 23 - річного загального страхового стажу для призначення пенсії за вислугою років, відповідно до статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII( а.с. 22-23).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що з серпня 1996 року по січень 2003 року він проходив службу в органах внутрішніх справ та стаж за цей період склав 6 років 4 місяці 26 днів(а.с. 26).

З січня 2003 року по 22 листопада 2016 року стаж ОСОБА_1 на прокурорських посадах складав 13 років 10 місяців 06 днів(а.с. 21 - 23).

15 липня 2015 року введено в дію Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, яким на регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Відповідно до положень статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення, в період з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року, вислуги років не менше 23 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Будь-які зміни до статті 86 вказаного Закону не вносилися, ця норма не визнана неконституційною.

Як зазначив позивач у позові, його загальний стаж на час звернення із заявою про призначення пенсії складав 20 років 3 місяці 2 дні.

Тобто, він не мав необхідного 23 -річного загального стажу для призначення пенсії за віком.

Відсутність 23-річного загального стажу доводиться також копією трудової книжки та іншими доданими до позову документами(копією послужного списку, копією диплому)(а.с. 26-35).

А тому, суд вважає, що управління правомірно відмовило позивачеві у призначенні пенсії за вислугою років.

Відповідно до протоколу Управління № 3099 від 01.12.2016 увесь період навчання позивача з 01.09.1996 по 23.06.2000 включено до загального страхового стажу ( а.с. 61, зворот).

Спірним, як вбачається із заперечень Управління, яке зарахувало позивачеві 17 років 7 місяців 9 днів загального стажу, є інший період праці позивача: з червня 2000 року до 16 січня 2003 року.

Не зарахування цього періоду до стажу позивачем у позові не оспорюється.

Окрім того, як зазначено вище, на правомірність рішення відповідача це не вливає, оскільки навіть у разі включення цього період до загального страхового стажу, позивач не буде мати 23-річного загального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугою років.

Правові підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років на час звернення із заявою про призначення пенсії ( 24.11.2016) - були відсутні.

Суд також відмовляє у позові, в частині зобов'язання відповідача зарахувати до загального стажу його навчання в Університеті внутрішніх справ України, оскільки, по-перше увесь період навчання позивача Управлінням зараховано до його загального стажу, а по-друге доказів на підтвердження того, що навчання позивача в Університеті внутрішніх справ України прирівнюється до військової служби у суду не надано. Законодавство України, чинне на час навчання позивача, прирівнювало до проходження дійсної (строкової) військової служби період навчання саме у військово-навчальних закладах. Факту належності Університету внутрішніх справ України до військово-навчальних закладів в період з 1996 по 2000 роки у судовому засіданні не встановлено.

Рішення Європейського суду з прав людини, на які посилався позивач у позові, ухвалені у правовідносинах, які не є аналогічними з тими, які склалися у позивача, тому не можуть бути застосовані у цій справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 71, 72, 86, 94, 158, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання зарахувати період навчання в Університеті внутрішніх справ з 14.08.1996 по 24.06.2001 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання постанови, складеної в повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: О.В.Замега