Справа № 822/2122/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2122/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

05 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області до публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2017 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відповідно до п.6.4 Інструкції направило на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за червень 2017 року.

Відповідно до карток особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком №2 непогашена заборгованість відповідача за червень 2017 року становить 46218,73 грн.

Оскільки, вказана заборгованість публічним акціонерним товариством "Красилівський машинобудівний завод" добровільно не погашена, позивач звернувся до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) вказано, що Пенсійний фонд є органом, який провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV вказано, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 вказано, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (п. 6.4 Інструкції).

Підпунктом 6.7 п.6 вищевказаної Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно абз. 1 пп. 6.8 п. 6 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у п.6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Таким чином, обов'язок щодо визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України, а відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування сум є розрахунок цих витрат, який надсилається відповідачу.

Оскільки, ПАТ "Красилівський машинобудівний завод" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і страхувальником в розумінні Закону № 1058-IV, використовує працю найманих працівників, то відповідно зобов'язане відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до ст. 13 Закону № 1058-IV.

Як встановлено з матеріалів справи, розрахунки по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком №2 за червень 2017 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення були отримані ПАТ "Красилівський машинобудівний завод" 22.06.2017 року (а.с.189-191).

Вказані розрахунки відповідачем не були оскаржені та не скасовані, докази вжиття відповідачем заходів погашення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат з виплати та доставки пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених відповідно до пунктів "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 46218,73 грн. в матеріалах справи відсутні.

В прийнятій постанові суд першої інстанції зазначив, що копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не може слугувати доказом надіслання та вручення відповідачу вказаних розрахунків за червень 2017 року, оскільки на підтвердження вмісту поштового відправлення позивач не надав суду бланк опису вкладення, до вказаного поштового відправлення, другий примірник, якого видається відправникові. При цьому суд послався на порушення п.61 правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270.

Колегія суддів приходить до твердження, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки ґрунтується на неправильному застосуванні норм закону та правил № 270, що призвело до неналежної оцінки доказів та висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, згідно пункту 61 правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (далі - Правила від 05.03.2009 року №270), у разі приймання внутрішніх поштових відправлень оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Провівши системний аналіз вказаних правил та інструкції № 21-1 від 19.12.2003 року про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, судом встановлено, що обов'язку органів Пенсійного фонду України відправляти розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підприємствам листом з оголошеною цінністю та описам вкладення не передбачено.

При цьому, колегія суддів вважає, що в даному випадку у спірних правовідносинах необхідно застосовувати п. 62 Правил від 05.03.2009 року №270, відповідно до якого, у разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Слід зазначити, що згідно вищезазначених правил, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача, а реєстроване поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що як вбачається з поштових повідомлень про отримання відповідачем розрахунків за червень 2017 року, на них додатково зазначено вихідні номери розрахунків фактичних витрат, що підтверджує факт отримання підприємством 22.06.2017 року саме розрахунків витрат за №7894/06 від 20.06.2017 року (Список №1) та № 7909/06 від 20.06.2017року (Список №2).

При аналізі вищезазначених норм, колегія суддів приходить до висновку, що належним підтвердженням отримання ПАТ "Красилівський машинобудівний завод" оскаржуваних розрахунків, є саме повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом про отримання із зазначенням дати отримання представником відповідача.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про правомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області до публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області до публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Красилівський машинобудівний завод" на користь Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, при значених на пільгових умовах за червень 2017 року в сумі 46218, 73 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.