Справа № 805/2523/17-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року справа №805/2523/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.,

Компанієць І.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 р. у справі № 805/2523/17-а за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області, треті особи: Головне управління державної казначейської служби України у Донецькій області, Артемівський міськрайонний суд Донецької області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі № 805/2523/17-а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, треті особи: Головне управління державної казначейської служби України у Донецькій області, Артемівський міськрайонний суд Донецької області про визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, щодо не здійснення нарахування позивачу з 01.01.2017 року суддівської винагороди, виходячи з посадового окладу судді у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, який з 01.01.2017 становить 32000 грн; зобов'язання ТУ ДСА у Донецькій області провести перерахунок з 01 січня 2017 року суддівської винагороди позивачу, виходячи з посадового окладу у розмірі 32000 гривень; зобов'язання ТУ ДСА у Донецькій області провести виплату з 01 січня 2017 року позивачу суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення за 2017 рік у розмірі, виходячи з посадового окладу у 32000 гривень з урахуванням проведених виплат - відмовлено повністю. (арк.справи 36-38)

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (арк.справи 42-46)

Апеляційний розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження з врахуванням приписів частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на те, що жодна з осіб, які беруть участь у справі не прибула у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Постановою Верховної Ради України від 13.05.2010 року №2195-VІ ОСОБА_3 обраний на посаду судді безстроково.

Відповідно до наказу від 22.02.2017 року № 8 ОСОБА_3 призначений на посаду заступника голови Артемівського міськрайонного суду Донецької області на 3 роки, де працює по теперішній час.(арк.справи 9)

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджене розрахунковими листами, нарахування посадового окладу ОСОБА_3 з 01.01.2017 року здійснювалось із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого у розмірі 1600 грн.

25.04.2017 року судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернулись до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області з заявою № 219/05-02/111/17 про здійснення перерахунку суддівської винагороди за січень-березень 2017 року, виходячи з посадового окладу судді у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що з 01.01.2017 року становить 32000 грн. і в подальшому нараховувати суддівську винагороду відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" (арк.справи 11-12).

Листом від 24.05.2017 року № 05-593/17 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області повідомило суддям Артемівського міськрайонного суду Донецької області, що не вбачається підстав у здійсненні перерахунку суддівської винагороди з січня 2017 року та його обчисленні в подальшому виходячи з посадового окладу судді в розмірі 32000 грн. (арк.справи 13)

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, зобов'язати ТУ ДСА у Донецькій області нарахувати та виплатити суддівську винагороду з січня 2017 року у розмірі 3200 грн. та провести виплату з 01 січня 2017 року позивачу суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за 2017 рік у розмірі, виходячи з посадового окладу у 32000 гривень з урахуванням проведених виплат.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суддя - це посадова особа державного органу судової влади, яка наділена повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов'язки на професійній основі.

Позивач є суддею, обраним на посаду безстроково, тобто перебуває на публічній службі.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, затвердженим головою Державної судової адміністрації України 25.09.2015 року, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області є територіальним органом Державної судової адміністрації України та їй підпорядковується.

Основним завданням територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області є організаційне забезпечення діяльності місцевих судів Донецької області та фінансове забезпечення місцевих загальних судів Донецької області з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів цих судів та забезпечення роботи органів місцевого самоврядування.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області та місцевих загальних судів Донецької області.

Тобто, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень на якого покладені функції розпорядника коштів Державного бюджету України та фінансового забезпечення діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області та місцевих загальних судів Донецької області.

Пунктом 7 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України визначений принцип збалансованості Державного бюджету України.

Згідно ст. 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Держава прагне до збалансованості бюджету України.

Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення статті 95 Конституції України, зазначив, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами та територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України.

Відповідно до правової позиції Конституційного суду України, викладеної в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законом соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно ч. 2 ст. 130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначено положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлений базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до абз. 1 ст. 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Згідно п. 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 рік, № № 41- 45, стаття 529; 2015 рік, № № 18 - 20, стаття 132 із наступними змінами).

Відповідно до ч. 3 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

З системного аналізу норм чинного законодавства, вбачається, що посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання визначається відповідно до розміру визначено частиною 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 рік, № № 41- 45, стаття 529; 2015 рік, № № 18 - 20, стаття 132 із наступними змінами).

Колегією суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи, позивач призначений на посаду до набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII та не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), що у своїй сукупності є підставою обрахунку йому посадового окладу з огляду на розмір визначений частиною 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 рік, № № 41- 45, стаття 529; 2015 рік, № № 18 - 20, стаття 132 із наступними змінами).

Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 гривень.

Наряду з викладеним, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн.

Державна судова адміністрація України в своєму листі від 24 травня 2017 року № 05-593/17 вказує на те, що пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Статтею 8 Закону № 1801-VIII встановлено, що у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3 200 грн.

Згідно зі статтею 7 Закону № 1801-VIII з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1 600 грн.

Окрім того, пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII), встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600 грн.

Колегія суддів зазначає, що вказаний пункт не змінює частину третю статті 133 Закону № 2453 у частині визначення саме мінімальної заробітної плати як величини, на основі якої обчислюється суддівська винагорода, оскільки цим пунктом встановлено розмір мінімальної заробітної плати, а не розмір "розрахункової величини".

Крім того, колегія суддів вважає положення пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1774-VIII спеціальними стосовно обчислення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат по відношенню до загального правового регулювання розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом №1801-VIII. Тому, відсутність внесених змін до бланкетної норми части третьої статті 133 Закону № 2453 не є перешкодою для застосування вказаного пункту.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що ТУ ДСА в Донецькій області при виплаті ОСОБА_3 суддівської винагороди діяло на підставі, в межах і спосіб передбачені Конституцією України та Законами України, тому заявлені вимоги є необґрунтовані.

Крім того, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги стосовно посилання на рішення Європейського суду з прав людини від 10.03.2011 року у справі «Сук проти України», оскільки дане рішення не стосується спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктами 2 та 3 Рішення Конституційного Суду України від 13.01.2012 року № 3-рп/2012 вирішено наступне:

«2. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

3. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 р. у справі № 805/2523/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 р. у справі № 805/2523/17-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

І.Д.Компанієць