Справа № 754/10802/17
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/763/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію призначену та розраховану згідно норм Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

05.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

18.07.2017 року листом №5998/17 відповідач повідомив позивача про те, що йому відмовлено у призначення пенсії за віком, оскільки відповідачем розмір його пенсії за віком розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.).

Оскільки в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону, доводи відповідача не заслуговують уваги, так як в ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Позивач в свою чергу вважає дії відповідача щодо розрахунку його пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.) протиправними, незаконними, такими, що порушують встановлене ст. 46 Конституції України його право на пенсійне забезпечення та соціальний захист.

На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити.

Відповідно до листа, що міститься в матеріалах справи представник відповідача отримав позовну заяву з додатками 31.08.2017 року, однак станом на 14.11.2017 року жодних заперечень на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв'язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у праві доказів.

Суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та одержує пенсію за віком як науковий працівник відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

05.07.2017 року позивачем було подано заяву про призначення пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

18.07.2017 року листом №5998/17 відповідач повідомив позивача про те, що йому відмовлено у призначення пенсії за віком, оскільки відповідачем розмір його пенсії за віком розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що перерахунок пенсії позивача проведено з урахуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2007 р. в розмірі 1197,91 грн., відповідно до норм Закону України «Про заходи щодо забезпечення реформування пенсійної системи», що набрав чинності з 01.10.2011 року. Управлінням проведено умовний розрахунок пенсії за віком при загальному стажі 57 років 4 місяці 28 днів. В результаті умовного розрахунку встановлено, що розмір пенсії зменшиться і становитиме 2876,77 грн., тому перехід на пенсію за віком з пенсії наукового працівника не доцільний.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» - пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Згідно з ч. 10 ст. 24 цього ж Закону - для обчислення заробітку під час призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику застосовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за відповідної формулою, яка передбачена ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною 3 статті 45 вище згаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що в частині 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» йдеться про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце не перехід на інший вид пенсії, а перехід на іншу пенсію, тому положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

В подібних правовідносинах свою точку зору неодноразово та послідовно виклав Верховний Суд України в своїх постановах від 31.05.2015 року №21-612а14, від 02.12.2015 року №193/1029/14-а, та 22.12.2015 року №2-а/199/138/14.

В зазначених рішеннях суд дійшов висновку щодо законності права позивача на обрахування заробітної плати для пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки перед зверненням із заявою про призначення пенсії, якщо він до цього отримували пенсію за іншим, відмінним від Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законом.

Таким чином, при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» де відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення іншого виду пенсії відповідно до іншого закону.

А відтак, в даному випадку позивачу необхідно призначити пенсію згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2014, 2015, 2016 роки.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За правилами частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийнятті рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 40, 41, 42, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 28 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», ст.ст. 10, 11, 71, 86, 94, 99,100,122, 159-163,186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення, перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (за 2014, 2015, 2016 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії з 05.07.2017 року.

Судовій збір віднести за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н.Г. Таран