Справа № 804/5246/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2017 рокусправа № 804/5246/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 158/1302 від 14.06.2017.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № 158/1302 від 14.06.2017 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 10795,25 грн. (виробничий корпус № 1-літ. Ф-1) та в сумі 9107,89 грн. (гараж літ. Ж-1). В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 14.06.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 158/1302, згідно з яким, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, власниками об'єктів нежитлової нерухомості» за податковий період - 2016рік, на загальну суму 20023,03 грн.

Не погодившись з вказаним ППР, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно зі ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Не є об'єктом оподаткування, у тому числі, будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна: заправочного пункту літ. З-1 загальною площею 17,4 кв. м., розташованого в АДРЕСА_1; виробничого корпусу № 1- літ. Ф-1 загальною площею 1566,8 кв. м., розташованого в АДРЕСА_2; гаражу літ. Ж-1 загальною площею 1321,9 кв. м., розташованого в АДРЕСА_2.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості майна від 04.07.2017 щодо об'єкту нерухомості, встановлено опис майна:

- виробнича будівля літ. З-1, навіс літ. З, огорожа № 6 (частина 46,2 м. п.), огорожа № 21186,1 м. п., мостіння І (частина, площею 4104,6кв. м.), загальною площею 17,4 кв. м., розташована в АДРЕСА_3

- виробничий корпус № 1 літ.Ф-1 (цегла), загальною площею 1566,8 кв. м., розташована в АДРЕСА_4

- гараж літ. Ж-1 загальною площею 1321,9 кв. м., частина огорожі № 1, № 6, огорожа № 2, № 3, мостіння І, розташований в АДРЕСА_5

З огляду на вказані документи та норми податкового законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нерухоме майно № 1 - літ. Ф-1 загальною площею 1566,8 кв. м., як виробниче приміщення, та гараж літ. Ж-1 загальною площею 1321,9 кв. м., як складське приміщення, не є об'єктом оподаткування.

При цьому не є обґрунтованими доводи апелянта, що будівлі промисловості належать позивачеві як фізичній особі, а не промисловому підприємству, а тому вони є об'єктом оподаткування, адже норми пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не ставлять в залежність статус власника нерухомого майна, а визначають лише перелік об'єктів нерухомості, звільнених від оподаткування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 20023,03 грн. із розрахунку бази оподаткування 2906,1кв. м., є протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини, які мають значення для справи, постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року в адміністративній справі № 804/5246/17 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 05 грудня 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова