Справа № 157/3175/17
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/3175/17
Провадження №2-а/157/2728/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митним правопорушенням Негріча Леоніда Миколайовича про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

встановив:

23 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що постановою відповідача № 3738/20500/17 від 08 листопада 2017 року її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Відповідно до вказаної постанови вона 11 жовтня 2017 року о 01 год. 39 хв. з Республіка Польща в напрямку України через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС по «зеленому коридору» слідувала в якості пасажира легкового автомобіля НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіки Україна) кузов № НОМЕР_2.

Під час проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: ПІК АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, встановлено, що 20 серпня 2014 року о 11 год. 58 хв. нею було ввезено легковий автомобіль марки «BMW 320», номерний знак НОМЕР_4 (країна реєстрації Республіка Польща), кузов № НОМЕР_3 для особистого користування з метою транзиту по спрощеній формі митного контролю «зелений коридор» через митний пост «Ягодин» Ягодинської митниці ДФС на митну територію України, відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України. Станом на 11 жовтня 2017 року його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Термін вивезення вищевказаного автомобіля з митної території України митниці закінчився 30 серпня 2014 року. Місцезнаходження вищевказаного автомобіля їй не відоме.

Таким чином нею перевищено встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб) автомобіля марки «BMW 320», номерний знак НОМЕР_4, тобто строк доставки до митниці призначення, більше ніж на десять діб. По даному факту інспектором митниці складено протокол про ПМП №3738/20500/17 за ч. 3 ст. 470 МК України. Розгляд справи було призначено на 08 листопада 2017 року.

Порушення митних правил вона не вчиняла, вищеназваний автомобіль марки «BMW 320», номерний знак НОМЕР_4, був ввезений на територію України з оформленням відповідних документів на неї шахрайськими способом з боку ОСОБА_4, який і придбав цей автомобіль в Республіці Польща.

Також зазначила, що порушені строки накладення адміністративного стягнення згідно ст. 467 МК України, оскільки з моменту вчинення такого правопорушення пройшло більше шести місяців, а саме правопорушення не є триваючим.

З приводу вчинення ОСОБА_4 вказаних шахрайських дій вона зверталася до Управління Служби безпеки України у Волинській області.

У зв'язку з викладеним, посилаючись на окремі норми закону, просить визнати протиправними дії відповідача, скасувати його постанову №3738/20500/17 від 08 листопада 2017 року якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень, провадження по справі закрити в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Представником Волинської митниці ДФС України подано заперечення проти адміністративного позову, де він зазначив, що позов вважає безпідставним, оскільки митницею підставно притягнуто позивача до відповідальності за порушення митних правил, оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, адміністративне стягнення накладене в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України.

Вчинення позивачем оспорюваного порушення митних правил доведено матеріалами справи - протоколом про порушення митних правил, витягами з бази АСМО «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС, іншими документами.

При розгляді справи про порушення митних правил та вирішенні питання про стягнення взято до уваги відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих обставин.

Позивачем не надано жодних документів, які б вказували на поважність порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу.

Подання ОСОБА_1 заяв щодо вчинення відносно неї шахрайських дій не є підтверджуючим документом, якими повинні бути рішення, що набрали законної сили про притягнення винних осіб у вчиненні шахрайських дій, відносно неї, до відповідальності, передбаченої чинним законодавством.

Порушення митних правил, передбачене ст. 470 ч. 3 МК України, є триваючим правопорушенням, виявленим 11 жовтня 2017 року, і саме з цієї дати слід рахувати строк накладення адміністративного стягнення, що також підтримано Вищим адміністративним судом України.

Враховуючи наведене, вважає, що оскаржувана постанова є законною, у зв'язку з чим просить в задоволенні даного адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та пояснила, що порушення митних правил вона не вчиняла, з моменту накладення адміністративного стягнення пройшло більше 3 років, а тому на момент винесення оскаржуваної постанови пропущений строк для цього.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, на розгляд справи не з'явився, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду від нього не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 529 ч. 1 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В силу ст. 530 ч. ч. 1, 6 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства (далі КАС) України.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2014 року об 11 год. 58 хв. через митний пост «Ягодин» Ягодинської митниці ДФС ОСОБА_1 ввезла на митну територію України автомобіль марки «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_4 (країна реєстрації Республіка Польща), кузов № НОМЕР_3, для особистого користування з метою транзиту по спрощеній формі митного контролю «зелений коридор».

Проте, в порушення порядку встановленого МК України, автомобіль за митну територію України останньою вивезений не був, термін вивезення закінчився 30 серпня 2014 року. Місцезнаходження вищевказаного автомобіля ОСОБА_1 не відоме.

Факт не вивезення вищезазначеного автомобіля з України у встановлений строк позивачем не заперечується, оскільки вона жодного відношення до автомобіля не мала і не має, лише перебувала в ньому в якості пасажирки при в'їзді до України 20 серпня 2014 року об 11 год. 58 хв.

Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем чи посвідчення водія не мала і не має, відтак не знає, де саме знаходиться даний автомобіль і кому фактично належить також такий не знає.

Дізнавшись, що ОСОБА_4, який фактично купив вказаний автомобіль в Республіці Польща та перетнув ним кордон в'їхавши на території України, шахрайським способом оформив ввезення цього автомобіля на неї, ОСОБА_1, як потерпіла від таких дій, звернулася з цього приводу до Управління Служби безпеки України у Волинській області, що стало причиною перевірки вказаного факту на той час Камінь-Каширським РВ УМВС України у Волинській області, на підтвердження чого в матеріалах справи наявний відповідний висновок від 08 грудня 2014 року.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду.

Відтак, заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії з митними правопорушеннями Негрічем Л.М. при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, на підставі оцінки належних та допустимих зібраних доказів по справі необхідно було довести, що остання мала право на керування, володіння, розпоряджання автомобілем марки «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_3. Оскільки ввозити автомобіль на митну територію може лише та особа, яка має законне право ним користуватись.

Такі доводи можуть мати місце лише у випадку документального підтвердження наявності відповідних записів внесених до технічного паспорта даного автомобіля, доручення на управління чи розпорядження таким, заява про дозвіл на ввезення автомобіля, наявності копій митних декларацій чи будь-яких письмових зобов'язань про вивезення тимчасово ввезеного автомобіля, тощо.

У разі відсутності документальних відомостей про таке, звинувачення ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні слід вважати таким, яке за змістом ст. 62 Конституції України ґрунтується виключно на упереджених припущеннях та повинно тлумачитись на її користь.

Окрім цього, у винесеній постанові митниці не перелічені та не зазначені, а в матеріалах справи відсутні жодні документальні докази про те, чим мала позивач право керувати та розпоряджатись ввезеним нею автомобілем, чи безпосередньо вона подавала заяву на тимчасовий ввіз і брала на себе зобов'язання зворотнього вивозу даного автомобіля з території України.

Слід відмітити, що відповідно до вимог п.7 розділу І «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби №1118 від 17.11.2005 року, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, в обов'язковому порядку пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, зокрема: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних документів на транспортний засіб з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом.

Однак, жодних оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним митному органу ОСОБА_1 не пред'являла і не надавала, а копії чи ксерокопії таких взагалі відсутні в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд констатує, що 08 листопада 2017 року заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління протидії з митними правопорушеннями Негрічем Л.М. при прийнятті постанови у справі про порушення митних правил №3738/20500/17 не було здобуто та наведено жодних доказів наявності права ввезення саме ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля марки «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_3, з метою особистого користування, в митному режимі «транзит» та у подальшому, в порушення строку встановленого МК України, не вивезення нею його за митну територію України.

Докази на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, є лише припущенням і недоліком в роботі митного органу, відтак тлумачаться на користь ОСОБА_1 і не можуть ставитись їй у вину.

Жодної інформації про приналежність автомобіля до країни, фізичної чи юридичної особи, надання останніми ОСОБА_1 права на користування чи розпоряджання даним автомобілем в матеріалах справи не має, як і відсутні будь-які докази отримання чи безпосередньої наявності у неї водійського посвідчення, що виключає фізичну та гіпотетичну можливість управління нею автомобілями.

Тобто, провадження у справі та її розгляд Волинською митницею ДФС було проведено завідомо упереджено, поверхнево та суб'єктивно, без всебічного з'ясування дійсних обставин по справі, що має істотне значення для справи.

Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад митного правопорушення, який передбачено ч.3 ст.470 МК України, а тому постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії з митними правопорушеннями Негріча Л.М. №3738/20500/17 від 08 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України слід скасувати.

Вимога позивача про визнання дій відповідача протиправними до задоволення не підлягає, оскільки останній, як посадова особа Волинської митниці Державної фіскальної служби, вправі виносити постанови в справі про порушення митних правил.

Не підлягають до задоволення і позовні вимоги про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки, як встановлено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № № 441/224/16-а, порушення митних правил, передбачене ст. 470 ч. 3 МК України, носить триваючий характер, а тому, згідно ст. 467 ч. 1 МК України, адміністративне стягнення за таке порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

З приводу не вивезення транспортного засобу з митної території України в термін, встановлений ст. 95 МК України, ОСОБА_1 викликалася листом Волинської митниці від 30 жовтня 2014 року № 03-70-61/33-3946, однак протокол про порушення нею митних правил тоді не складався, тобто саме порушення не фіксувалося.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 158-163, 171-2 КАС України, ст. ст. 458, 470, 486, 487, 489, 529, 530, 531 МК України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову в справі про порушення митних правил № 3738/20500/17 винесену заступником начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України - начальником управління протидії митним правопорушенням Негрічем Леонідом Миколайовичем 08 листопада 2017 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень, скасувати.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які не брали участь у справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий: В. М. Гордійчук