Справа № 804/4905/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 р. Справа № 804/4905/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомленнь-рішень, -
01 серпня 2017 року ОСОБА_4 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі відповідач), з урахуванням останніх уточнень позовної заяви, в якій просить:
- визнати протиправним і скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 13.06.2017 року № 3976-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 13 червня 2017 року №3976-17 ;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення Криворізької північної ОДПІ відт 17.08.2017 року та Головного управління дежавної фіскальної служби у Дніпропетровській області важає протиправними, оскільки прийняті з порушенням вимог Податкового кодексу, завідсутності правових підстав та через неповне зясування всіх обставин. Крім того, зазначив, що ані державного акту на право власності, ані державного акту на право постійного користування земельною ділянкою у позивача немає. В Державному земельному кадастрі відсутні будь-які відомості про цю земельну ділянку, тому розмір та підстави нарухування земельного податку контролюючим оргном є необгрунтованими.
Позивач в судове засідання не прибув, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Представник Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в судове засідання не прибув, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником приміщення за адресою: вул. ОСОБА_5 (стара назва Балакіна), 24а, прим. 15 - нежилого приміщення вбудовано-прибудованого у перший поверх житлового 9-ти поверхового будинку загальною площею 310,9 кв. м.
Управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно листа від 12 травня 2016 року № 8-404-99.16-4449/2-16, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 24а, прим. 15, площею 235,0 кв. м, яку використовує громадянин ОСОБА_4 становить в 2016 році 2252,75 грн. за 1 кв. м (без урахування коефіцієнту індексації на 01 січня 2015 року та 01 січня 2016 року - 1,7898).
Рішенням Криворізької міської ради від 29.03.2017 року № 1522 "Про внесення змін до рішення міської ради" від 24.06.2015 року № 3727 Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати за землю на території міста ОСОБА_6 на 2017 рік, та згідно з вимог Податкового кодексу України, Рішення №3727 Криворізькою північною ОДПІ проведено нарахування громадянину ОСОБА_4 грошового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб на 2016 рік у розмірі 8527,7 грн. (2252,75 грн. (нормативна грошова оцінка) х 1,7898 (коефіцієнт індексації) х 0,3 (понижувальний коефіцієнт) х 235 кв.м. х 3% (ставка земельного податку), та з посиланням на норми чинного законодавства, прийнято податкове повідомлення-рішення на 2016 рік від 17.08.2016 року №03 про визначення суми податкового зобов'язання земельного податку з фізичних осіб у розмірі 8527,70 грн.

17 серпня 2016 року Криворізькою північною ОДПІ сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №03, яким позивачу нараховано грошове зобов'язання з земельного податку на 2016 рік у розмірі 8 527,70 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення від 31.05.2017 №22604-1303 про сплату земельного податку з фізичних осіб у сумі 3013,12 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 25.07.2017 року.

Вирішуючи означені позовні вимоги, суд зважає на наступне.

Згідно зі ст. 377 Цивільною кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до положень ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно договору купівлі-продажу №5399 від 09.09.2005 року управління комунальної власності міста в особі начальника управління комунальної власності міста - ОСОБА_7, який діє на підставі Положення про управління комунальної власності міста, затвердженого рішенням Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 28.02.2003 року "№647" з однієї сторони, та ОСОБА_4, з другої сторони, уклали цей Договір, а саме: продавець зобов'язується передати у власність покупцю приміщення, яке орендує ОСОБА_4 за адресою вул. Балакіна, буд. 24А, прим. 15 - нежиле приміщення вбудовано-прибудоване в перший поверх житлового 9 поверхового будинку, загальна площа 310,9 кв.м.

За правилами ст. 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Пунктом 286.6 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

При цьому відповідно до п.287.8 ст.287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Тобто, фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що позивач є платником земельного податку з земельної ділянки, на якій розташоване належне йому на праві власності нежиле приміщення у рівнозначній долі.

Так, ст. 286 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до пп.271.1.1 та пп.271.1.2 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до п.271.2 ст.271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пунктом 289.1 ст.289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру земельного податку.

Відповідно до ст. 20 цього ж Закону за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до абз.2 п.286.1 ст. 286 Податкового кодексу України центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 Податкового кодексу України базою оподаткування визначаються конкретні вартісні фізичні або інші характеристики певного об'єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об'єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов'язання.

Таким чином, з огляду на викладені вище норми законодавства, суд зазначає, що документом, що підтверджує базу оподаткування при нарахуванні земельного податку та відповідає вимогам ст. 23 ПК України є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

В матеріалах справи міститься лист Державної служби України з питань Геодезії, картографії та кадастру від 28.09.2017 року № 31-28-021-15398/2-17, наданий на запит відповідача від 21.09.2017 року вх. № ПІ-558/1/4-17 щодо надання відомостей про земельні ділянки, що розташовані за адресами: вул. Павла Глазового, 24, вул. Павла Глазового, 24а, вул. Павла Глазового, 24а, приміщення 15, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, за яким інформація відсутня.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідачем на вимогу суду не було надано обґрунтованих пояснень щодо числового значення нормативно-грошової оцінки, яка була використана для обчислення грошового зобов'язання з земельного податку.

В даному випадку, з наданого відповідачем розрахунку суми грошового зобов'язання з земельного податку по оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню видно, що контролюючим органом при обчислені грошового зобов'язання позивача з земельного податку, визначеного в оскаржуваному рішенні, не враховано нормативно-грошову оцінку земельної ділянки на підставі витягу з технічної документації про таку нормативну грошову оцінку, а також пропорційної частки прибудинкової території земельної ділянки, на якій розташовано майно позивача.

Встановлено, що площа земельної ділянки розрахована відповідно до Довідки КП ДОР «КБТІ», що не передбачено чинним законодавством. Це суперечить ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повновз у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної: поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно зі статтею 79-1 ЗКУ формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок та державної реєстрації права власності на неї.

Пунктом 287.1 статті 287 Податкового Кодексу України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї (ст. 79-1 ЗКУ).

Відповідно до пункту 1 статті 126 ЗКУ право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 цієї статті право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Оскільки приміщення позивача є вбудовано-прибудованим, то позивач, на думку ДФС України, повинен оплатити земельний податок за ідеальну частку від прибудинкової території, тобто площа земельної ділянки, що нібито знаходиться в користуванні позивача є розрахованою відповідно до Довідки КП ДОР «КБТІ». Таким чином земельної ділянки в розумінні положень Земельного Кодексу України не існує, отже відсутній і об'єкт оподаткування.

Головним управління ДФС у Дніпропетровській області сформовано та направлено податкову вимогу від 13.06.2017 року № 3976-17, яку ОСОБА_4 отримав 20.07.2017 року та рішення про опис майна у податкову заставу від 13.06.2017 року № 3976-17.

Враховуючи вищевказане, станом на 12.06.2017 року сума податкового боргу позивача за узгодженими податковими зобов'язаннями з земельного податку становить 8 526,82 грн. В момент її ухвалення у Дніпропетровському окружному адміністративному суді знаходилася перша позовна заява ОСОБА_4, аналогічна цій, в якій позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору через малозабезпеченість. Своєю Ухвалою від 01 червня 2017 року суд відмовив позивачу, оскільки довідки з Пенсійного фонду виявилося недостатньо для доведення розміру доходів. Тому ОСОБА_4 вимушений був отримати Відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених йому доходів та утриманих податків, і подав новий позов, в якому знову просив суд звільнити від сплати судового збору через малозабезпеченість. Посилаючись на те, що на момент винесення вищевказаної вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, у суді знаходилася перша позовна заява, просив ДФС України скасувати ці рішення в адміністративному порядку. 31 серпня від ДФС України ОСОБА_4 отримав рішення від 14.08.2017 року № 10383/Б/99-99-17-01-14, яким податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно з п. 18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до пунктів 2 і 3 розділу II Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом МФУ від 30.06.2017 року № 610, податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму узгодженого грошового зобов'язання, а також протягом періоду оскарження суми грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом відповідно до Кодексу, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Таким чином, на сьогоднішній день податкові зобов'язання ОСОБА_4 з земельного податку у сумі 8 526,82 грн., визначені в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні Криворізької північної ОДПІ від 17.08.2016 року № 03, є неузгодженими, але податкова вимога ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 13.06.2017 року № 3976-17 та рішення про опис майна у податкову заставу № 3976-17 від 13 червня 2017 року є чинними.

Крім того, як слідує з наданого відповідачем розрахунку суми грошового зобов'язання з земельного податку по оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, при нарахуванні цього земельного податку відповідачем не дотримано принципу пропорційності нарахування земельного податку, встановленого п.286.6 ст.286 Податкового кодексу України.

При цьому сума земельного податку, що має бути сплачена позивачем, складає зміст майнового права, на захист якого подано даний позов, тобто без перевірки правильності обчислення такої суми неможна стверджувати про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, виходячи з аналізу вказаних вище норм законодавства та встановлених судом обставин справи, суд погоджується з доводами позивача про те, що нарахування земельного податку відповідач здійснив не пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться у позивача та при нарахуванні земельного податку не використовував нормативну грошову оцінку земельної ділянки (базу оподаткування), а відтак відсутні підстави вважати, що земельний податок нарахований вірно.

Згідно з п .п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та норми законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, та оцінивши докази надані сторонами у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, прийняте відповідачем, не відповідає вимогам п. п. 1,3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки винесене контролюючим органом на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, передбачений законодавством та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також винесене з порушенням чинного законодавства рішення про опис майна у податкову заставу, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на означене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати з Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області по 320 грн. з кожного, а всього у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 17.08.2016 року № 03.

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.06.2017 року № 3976-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 13 червня 2017 року №3976-17.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 31.05.2017 року № 22604-1303;

Стягнути на користь ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області області судові витрати в рівних частках у сумі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_1