Справа № 402/158/17(2-а/402/13/17)
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 грудня 2017 року м. Київ К/800/40193/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року у справі за позовом Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору,

в с т а н о в и л а :

Благовіщенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося до Ульяновського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просило скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П. від 03 лютого 2016 року ВП № 49931648 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2040грн.

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року, адміністративний позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та винести нове рішення про скасування постанови старшого державного виконавця.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, оскаржувана постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 03 лютого 2016 року ВП № 49931648 про стягнення з боржника виконавчого збору надійшла до Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області 09 лютого 2016 року за вх. № 42/34.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов подано 20 лютого 2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Ульяновського районного суду Кіровоградської області.

Крім того, позивачем до позовної заяви додано заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням того, що вперше з позовом позивач звернувся 11 лютого 2016 року. Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року позов повернуто заявнику, оскільки останнім не було усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом термін, зокрема, не було сплачено судовий збір при поданні позову. Разом з тим УПФУ зазначає, що Закон України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла з 01 вересня 2015 року по 01 січня 2017 року, не звільняв позивача від сплати судового збору, а бюджетом управління не передбачалось асигнувань на сплату судового збору. Після внесення в Закон України «Про судовий збір» з 01 січня 2017 року змін, якими органи пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору, позивач мав змогу звернутися до суду з зазначеним позовом.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суди попередніх інстанцій виходили з того, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 03 лютого 2016 року ВП № 49931648 отримана УПФ в Ульяновському районі (боржником) 09 лютого 2016 року, а тому саме 09 лютого 2016 року є датою, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в розумінні частини 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до статті 129 Конституції України як одну із засад судочинства визнано рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а отже, як вірно зазначено судами, самі лише обставини, пов'язані з процедурою погодження процесуальних дій та сплатою судового збору, не можуть вважатися поважними причинами пропуску встановленого статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України строку.

Таким чином, вірними є висновки судів попередніх інстанцій, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, а наведені позивачем обставини в обґрунтування поважності причин його пропуску не є обставинами непереборної сили та такими, що перешкоджали своєчасному зверненню до суду з позовом, в тому числі, з урахуванням положень статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, не обмежували право позивача звернутись з клопотанням про зменшення/звільнення/розстрочення/відстрочення сплати судового збору.

Висновки судів узгоджуються з вимогами процесуального законодавства, відповідають дійсним обставинам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують і ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення норм процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року у справі за позовом Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко