Справа № 803/1378/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Справа № 803/1378/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про визнання протиправними і скасування постанов та припису,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3В.) звернувся з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про визнання протиправними і скасування постанов від 25.09.2017 року про застосування адміністративно-господарського штрафу №008345, №008346, №008347, №008348, №008349, №008350, №008351, №008352, №008353, №008354, №008355, №008356, №008357, №008358, №008359, №008360, №008361, №008362, №008363, №008364, №008365, №008366, №008367, №008368, №008369, №008370, №008371, №008372, №008373 та припису від 17.08.2017 року №004196 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що чинним законодавством передбачена обовязкова наявність бланку підтвердження діяльності у разі лише якщо транспортний засіб та водій був задіяний у міжнародних перевезеннях. Доводи відповідача про наявність двадцяти восьми порушень та складання двадцяти восьми постанов про застосовування адміністративно-господарського штрафу, на думку позивача, є необґрунтованими, оскільки складом вчиненого правопорушення є управління транспортним засобом 17.08.2017 року водієм позивача при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за попередні 28 календарних днів. Таке порушення є одиничним порушенням, за яке встановлено одну санкцію відповідно до закону. Крім того, ні припис, ні акт у присутності водія не складались, про розгляд справи позивача не було повідомлено.

Позивач та представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та в наданих суду письмових запереченнях позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що 17.08.2017 року посадовими особами відповідача проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів. Так, було встановлено, що ФОП ОСОБА_3 здійснює міжнародне перевезення вантажу по маршруту «Україна-Польща». Під час перевірки водієм ОСОБА_4 було надано щоденний реєстраційний листок режимів роботи та відпочинку водія за 17.08.2017 року. Разом з тим, водієм надано інспекторам Бланк підтвердження діяльності за період з 20.07.2017 року по 16.08.2017 року, що не були підписані водієм та уповноваженою особою перевізника. Під час складання акта водій залишив місце проведення перевірки, про що інспекторами було зроблено відповідний запис в акті перевірки. Повідомленням №524/17 від 19.08.2017 року позивача було повідомлено про розгляд справи про порушення транспортного законодавства 04.09.2017 року. На вказану дату та час ОСОБА_3 прибув, однак просив перенести розгляд справи на 25.09.2017 року. 25.09.2017 року позивач на розгляд справи не прибув, тому розгляд справи проводився за наявними матеріалами без його участі. Відповідно до частини третьої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо, тому до позивача застосовані адміністративно-господарські штрафи від 25.09.2017 року №072 та припис щодо усунення виявлених порушень №004196. Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.09.2017 року №008373 застосована за порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 13 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто невиконання перевізником припису органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства №007697 за наслідками проведеної рейдової перевірки від 07.06.2017 року.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2017 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області відповідно до направлення на перевірку від 11.08.2017 року №000018 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів щодо дотримання Закону України «Про автомобільний транспорт», вимог постанови КМУ №879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, Закону України «Про приєднання України до Європейської Угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні перевезення» на 89 км а/д Н-17.

Так, під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1, що належить ФОП ОСОБА_3 Інспекторами, зі слів водія ОСОБА_4, було встановлено, що перевізник ФОП ОСОБА_3 здійснює міжнародне перевезення вантажу по маршруту «Україна-Польща».

На вимогу посадових осіб водієм ОСОБА_4 було надано інспекторам посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, щоденний реєстраційний листок режимів праці та відпочинку водія за 17.08.2017 року, а також бланк підтвердження діяльності водія за період з 20.17.2017 року по 16.08.2017 року, що не був підписаний водієм та уповноваженою особою перевізника. В подальшому після повідомлення водія про складення акта перевірки про виявлені порушення останнім було відібрано в інспекторів надані документи та самовільно залишено місце проведення перевірки.

За результатами перевірки посадовими особами відповідача складено акт перевірки від 17.08.2017 року №034122, в якому зафіксоване порушення статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку за 28 попередніх днів за період з 20.07.2017 року по 16.08.2017 року. Крім того, також зафіксовано невиконання позивачем припису №007697 від 17.07.2017 року. Оскільки водій залишив місце проведення перевірки, акт складено за його відсутності, про що інспекторами зроблено відповідні записи.

25.09.2017 року заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області за результатами розгляду справи про порушення винесено:

1) постанови №№ 008345, 008346, 008347, 008348, 008349, 008350, 008351, 008352, 008353, 008354, 008355, 008356, 008357, 008358, 008359, 008360, 008361, 008362, 008363, 008364, 008365, 008366, 008367, 008368, 008369, 008370,008371, 008372, якими до позивача відповідно до абзацу 11 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарські штрафи за управління транспортним засобом без щоденного реєстраційного листка режиму правці та відпочинку за період з 20.07.2017 року по 16.08.2017 року у розмірі по 680,00 грн. за кожен випадок порушення, а всього на суму 18 360 грн.;

2) постанову №008373, якою до позивача відповідно до абзацу 13 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 680 грн. за невиконання припису щодо виявлених порушень №007697 від 17.07.2017 року за наслідками проведеної рейдової перевірки 07.06.2017 року;

3) припис №004196 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, встановленого під час перевірки 17.08.2017 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт».

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті через урядові органи державного управління на автомобільному транспорті, службу міжнародних автомобільних перевезень та місцеві органи виконавчої влади і органи місцевого самоврядування. Нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту, видані в межах його компетенції, обовязкові до виконання на території України.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно із пунктами 3, 21, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління є органом державного контролю на автомобільному транспорті. Державний контроль здійснюється посадовими особами органу шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявленні порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою для виконання.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого Указом Президента України 06.04.2011 року №387/2011, Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті» від 29.02.2012 року №153, Розпорядження Кабінету Міністрів України Питання Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті №628р від 29.08.2012 року, Управління Укртрансінспекції у областях відповідно до покладених на них завдань у відповідному регіоні здійснюють державний контроль за виконанням субєктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів наземним транспортом.

Частиною восьмою статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобовязані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобовязані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обовязків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Згідно із пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 01.06.2010 року №340 (далі - Положення) це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до пункту 1.3 Положення вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Пунктом 6.1 Порядку встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно із пунктом 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязку України від 24.06.2010 року №385 (далі - Інструкція №385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на субєктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у памяті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа «k», характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу «w», ефективного кола шини «l», а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін «адаптація тахографа до транспортного засобу», за визначенням ЄУТР, - «калібрування»; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно із пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

З 20.12.2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970 року в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

З наведених норм вбачається, що водії зобовязані надавати інспектору для контролю належним чином заповнені реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахограм.

Під час проведення рейдової перевірки 17.08.2017 року водієм ОСОБА_4 було надано інспекторам щоденний реєстраційний листок режимів праці та відпочинку за 17.08.2017 року та Бланк підтвердження діяльності, який однак не містив підпису перевізника - ФОП ОСОБА_3, що визнано останнім в судовому засіданні, а також підпису самого водія.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що на момент проведення перевірки та складання акта від 17.08.2017 року №034122 у водія транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_4 були відсутні як щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку за період з 20.07.2017 року по 16.08.2017 року, так і належним чином оформлений Бланк підтвердження діяльності за вказаний період, з огляду на відсутність в останньому підпису керівника підприємства (перевізника) чи підпису водія, з огляду на що відповідачем правомірно було встановлено наявність порушення позивачем абзацу 11 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до абзацу 11 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, обґрунтовуючи правомірність винесених постанов, відповідач посилається на частину третю статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою встановлено, що при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

Однак з таким висновком відповідача суд не погоджується, оскільки таке порушення як управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є одним порушенням, за яке встановлено одну санкцію у вищевказаному розмірі.

Не виконуючи протягом певного періоду обов'язку ведення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку, перевізник вчиняє продовжуване порушення.

Враховуючи, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у абзаці 11 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», контролюючий орган може застосувати за одне порушення одну фінансову санкцію у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, незалежно від кількості виявлених під час перевірки такого перевізника випадків невиконання щоденного реєстраційного листка режимів праці та відпочинку.

Постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 25.09.2017 року №№72 фактично застосовані до позивача за одне правопорушення - управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажу без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що доводи відповідача про наявність 28 правопорушень є необґрунтованими, а складання відповідачем 28 постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів за відсутність у водія під час проведення перевірки листків режиму праці та відпочинку за відсутність за кожен день окремо, починаючи з 20.07.2017 року по 16.07.2017 року є неправомірним, оскільки складом вчиненого правопорушення є управління саме 17.08.2017 року водієм позивача транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за попередні 28 календарних днів. Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль позивача зупинявся уповноваженими особами відповідача лише один раз, коли було зафіксоване означене порушення.

Приймаючи до уваги підтвердження судом вчинення позивачем вищевказаного порушення, передбаченого абзацом одинадцятим частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд вважає правомірним застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 680 грн. відповідно до постанови від 25.09.2017 року №008345, в той час як постанови від 25.09.2017 року №№72 винесені відповідачем необґрунтовано, є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, також є протиправною та підлягає скасуванню постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.09.2017 року №008373, оскільки підставою для її винесення стало невиконання припису начальника управління №007697 від 17.07.2017 року (а.с. 71), який містив лише опис виявленого порушення у вигляді відсутності щоденного реєстраційного листка режиму праці та відпочинку водія за 07.06.2017 року (при здійсненні міжнародних перевезень вантажів) та пропозицію вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк до 16.08.2017 року, однак будь-які вказівки щодо конкретних заходів, які повинні бути вжиті перевізником обовязку надавати щоденні реєстраційні листки, їх заповнювати, проводити інструктаж водіїв тощо відсутні, що ставить під сумнів можливість його виконання у запропонований спосіб та право застосовувати адміністративно-господарський штраф за невиконання такого припису.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи та застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт.

Згідно із пунктом 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Пункт 27 Порядку №1567 передбачає, що у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Пунктом 29 Порядку №1567 визначено, що копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Судом встановлено, що повідомленням №524/17 від 19.08.2017 року ФОП ОСОБА_3 було інформовано про розгляд справи про порушення 04.09.2017 року, що підтверджується копією корінця до повідомлення та повідомлення про вручення поштового відправлення.

04.09.2017 року позивач прибув на розгляд справи про порушення, однак просив розгляд справи перенести на 25.09.2017 року, про що ним було зроблено відповідний запис на зворотному боці акта перевірки від 17.08.2017 року №034122.

25.09.2017 року позивач на розгляд справи про порушення не прибув, тому розгляд даної справи було проведено без його участі.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення, тому відповідачем дотримано визначену законом процедуру прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 31 Порядку №1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивачем вчинено порушення, передбачене абзацом одинадцятим частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тому і винесення відповідачем припису №004196 від 25.09.2017 року щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, виявленого під час проведення перевірки 17.08.2017 року, є правомірним, а відтак позовні вимога про визнання протиправним та скасування даного припису є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність винесення постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 25.09.2017 року №№ 73, а тому, виходячи з наданих суду статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України повноважень, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 25.09.2017 року №№ 73, а в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та приписи частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Волинській області підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 617,93 грн., сплачений при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 69-72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Волинській області від 25 вересня 2017 року про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу №008346, №008347, №008348, №008349, №008350, №008351, №008352, №008353, №008354, №008355, №008356, №008357, №008358, №008359, №008360, №008361, №008362, №008363, №008364, №008365, №008366, №008367, №008368, №008369, №008370, №008371, №008372, №008373.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Волинській області 617 (шістсот сімнадцять) гривень 93 копійки витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 08 грудня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук