Справа № 2-а-1160/11/2215
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2011-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1160/11/2215
Головуючий у 1-й інстанції: Андрощук Є.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Голоти Л. О.

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Старокостянтинівської міської ради на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Старокостянтинівської міської ради про визнання незаконним дій комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та водопостачання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання незаконним дій комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та водопостачання. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що міжвідомчою комісією безпідставно відмовлено позивачу у наданні дозволу на відключення її квартири від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. У тексті протоколу № 49 від 01.02.2011 року відсутнє правове обґрунтування прийнятого рішення, на засіданні комісії по суті дане питання не розглядалося.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2011 року позовні вимоги задоволено, визнано неправомірним рішення №49 від 01 лютого 2011 року щодо відмови постійно діючої міжвідомчої комісії при Старокостянтинівській міській раді по розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання у наданні дозволу ОСОБА_3 щодо відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_1. Зобов'язано постійно діючу міжвідомчу комісію при Старокостянтинівській міській раді по розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання надати дозвіл ОСОБА_3 щодо відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_1 та надання дозволу на встановлення у квартирі індивідуального опалення.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначає, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно "Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання", затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №1478/11758 міжвідомча комісія з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення має змогу розглядати заяви споживачів лише за наявності прийнятого рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання з влаштуванням індивідуального опалення всього будинку.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать поштові розписки про вручення судових повісток.

Відповідно до п. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження, якщо всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про вирішення справи за їхньої відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів прийшла до висновку про відсутність перешкод розгляду справи у відсутності сторін.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 являється власником квартири АДРЕСА_1, що підключена до мережі централізованого опалення і позивач є споживачем по отриманню послуг з теплової енергії та гарячого водопостачання, якість яких її не влаштовує.

З метою встановлення індивідуального опалення в звязку з неналежним опаленням квартири, позивач звернулась з заявою до комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та водопостачання про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення, на що отримала відмову, яка стала предметом позову. Відмова прийнята міжвідомчою комісією згідно протоколу № 49 від 01.02.2011 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність такої відмови з таких підстав.

Правовідносини, які склались між сторонами регулюються Законами України "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги" та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги", визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Статтею 1 цього Закону визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 6 статті 26 вказаного Закону визначено право споживача відмовитись від користування послугою виконавця або виробника.

Законом України "Про теплопостачання" визначено основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Статтею 24 цього Закону встановлені права та основні обов'язки споживача теплової енергії, в тому числі вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Цією статтею також встановлено, що захист прав споживачів теплової енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, Законом України "Про захист прав споживачів", іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом 24 та 25 цих Правил визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

На виконання п. 25 цих Правил наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Вказаний Порядок із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства N 169 від 06.11.2007, яким виключено право споживача послуг окремого приміщення житлового будинку відмовитись від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно саме до цього Порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що після внесення змін наказом № 169, цей Порядок регламентує процедуру відключення окремих житлових будинків, а не окремих приміщень, і таким чином, порядок відключення окремого приміщення залишається законодавчо не врегульованим.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що рішення про відмову у відключенні від системи центрального опалення повинна прийматись з урахуванням всіх обставин.

Підпунктом 2.2.3 Порядку, який зазначено відповідачем як підстава для відмови в задоволенні заяви позивача, визначено: "Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку". Тобто, комісія мала право не розглядати заяву позивача про відключення від мереж централізованого теплопостачання, а якщо заява розглянута, то при прийняті рішення відповідач зобовязаний був приймати рішення з урахуванням всіх обставин.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Це означає, що власник може чинити стосовно своєї речі усе, що не заборонено законом або не суперечить соціальній природі власності. Воля власника щодо реалізації влади над річчю, в тому числі і над нерухомою, виражається у володінні, користуванні і розпорядженні нею.

Своє право на річ власник здійснює завжди своєю владою та у своєму (власному) інтересі. Незважаючи на передбачене цивільним законодавством право власника вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, оскаржуване рішення обмежує таке право шляхом заборони (співвласникам) відокремленого приміщення вибирати спосіб опалення житлового приміщення, повязуючи такий вибір із волею власників інших окремих житлових приміщень багатоквартирного будинку.

В такому випадку воля власника розпоряджатися квартирою на свій розсуд обмежується бажанням або небажанням інших власників в такий же самий спосіб обігрівати приміщення.

Враховуючи вимоги ст.2 КАС України рішення субєктів владних повноважень повинні бути прийняті на підставі та у відповідності із Конституцією та законами України, обґрунтовано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам та рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Старокостянтинівської міської ради, залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_4

< Список > ОСОБА_2

< Список >

< Список >