Справа № 161/11977/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10804/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Макарика В.Я., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 04.08.2017 року звернулася до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови їй в наданні статусу інваліда війни неправомірними, зобовязати відповідача визнати її інвалідом війни та видати їй посвідчення встановленого зразка.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2017 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням Департамент соціальної політики Луцької міської ради подав апеляційну скаргу в якій просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 (попереднє прізвище Урут) в період з 04 жовтня 1984 року до 05 листопада 1986 року перебувала в трудових відносинах з Чорнобильською міською спілкою районних споживчих товариств, спочатку на посаді молодшого продавця, а потім завідуючої магазину «Меблі», який розташовувався безпосередньо у м. Чорнобиль. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, нагороджена відповідною медаллю. Має інвалідність другої групи у звязку з захворюванням, повязаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Приймала безпосередню участь в роботах повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідними довідками.

18 травня 2017 року, позивач звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради з заявою про видачу посвідчення інваліда війни.

У листі від 31 травня 2017 року №С-559/060/20-11 відповідач відмовив позивачу у видачі відповідного посвідчення, у звязку з тим, що в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь три зведені загони Цивільної оборони, а саме Київської, Житомирської та Чернігівської областей, які були сформовані на базі обєднань «хімволокно». Також до складу формувань цивільної оборони входив особовий склад штабів цивільної оборони, який направлявся до складу штабів Цивільної оброни, який направляється до складу груп цивільної оборони (м. Чорнобиль) та Цивільної оборони Київської області (м. Іванків). Позивач не надала документів щодо залучення її до складу загонів цивільної оборони.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни регулює Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 (далі - Положення). Згідно з пунктом 2 вказаного Положення, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації. Посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності (пункт 10 Положення). «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина (пункт 7 Положення).

Таким чином, документом, на підставі якого видається посвідчення інваліда війни, є довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Такий документ позивач відповідачу надав.

Щодо участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, суд виходить з такого.

Згідно із статті 11 Закону України «Про Цивільну оборону України» невоєнізовані формування цивільної оборони створюються в областях, районах, містах Києві та Севастополі, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 12 Закону України «Про Цивільну оборону України» визначено, що для забезпечення заходів з цивільної оборони, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій та проведення спеціальних робіт у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, місцевих державних адміністраціях, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування створюються спеціалізовані служби цивільної оборони: енергетики, захисту сільськогосподарських тварин і рослин, інженерні, комунально-технічні, матеріального забезпечення, медичні, оповіщення і зв'язку, протипожежні, торгівлі і харчування, технічні, транспортного забезпечення та інші. Для проведення евакуаційних заходів в умовах надзвичайних ситуацій на базі місцевих державних адміністрацій створюються евакуаційні комісії.

Як встановлено судом Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Виходячи із вимог статті 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з положеннями статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки позивач належала до вказаного переліку громадян, а розпорядчі документи з питань цивільної оборони підприємств, які б підтверджували направлення позивача на відповідні роботи саме у складі формувань Цивільної оборони, не збереглися, проте до таких формувань зараховувались усі громадяни СРСР на всіх об'єктах народного господарства в обов'язковому порядку, враховуючи, що відповідачем не доведено, що позивач станом на час ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС була вагітною жінкою або жінкою, яка мала малолітніх дітей, а тому на думку суду ОСОБА_1 була направлена Чорнобильською міською спілкою районних споживчих товариств на відповідні роботи з ліквідації наслідків ЧАЕС саме у складі формувань Цивільної оборони від вказаного підприємства.

Колегія суддів дійшла висновку що ОСОБА_1 має право на встановлення їй статусу інваліда війни відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з видачею їй відповідного посвідчення, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2017 року у справі № 161/11977/17 провадження №2-а/161/909/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді В.Я. Макарик

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2017 року