Справа № 813/2520/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10991/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ - ТМ Львів" до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2017 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ - ТМ Львів" звернувся до суду із позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Львівській області, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в ході позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ "ЮТЕМ - ТМ Львів" з питань дотримання вимог валютного законодавства при взаєморозрахунках по зовнішньоекономічному контракту від 01.10.2013 №01/10-3, укладеного з фірмою-нерезидентом ТзОВ «Полімер Газ Кондукте» (Молдова), податковий орган прийшов до висновку про порушення вимог ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Протиправність оскаржуваного рішення про нарахування відповідачем пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту позивач обґрунтовує пропуском встановленого законодавством терміну давності щодо винесення податкового повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 004101402 від 30.03.2017.

Постанова мотивована тим, що застосування контролюючим органом до платника податків адміністративно-господарської санкції у вигляді пені за порушення строків валютних розрахунків у сфері ЗЕД після спливу шести місяців з моменту виявлення такого порушення є протиправним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, зокрема, покликаючись на ч.2 ст. 250 Господарського кодексу України, зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обмеження шестимісячним строком застосування до суб'єкта господарювання адміністративно-господарських санкцій з дня виявлення порушення, оскільки, на думку відповідача, в межах спірних правовідносин слід керуватись строками, передбаченими Податковим кодексом України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між ТзОВ "ЮТЕМ - ТМ Львів" та нерезидентом ТзОВ «Полімер Газ Кондукте» (Молдова) було укладено договір №01/10-3 від 01.10.2013 (а.с.14).

На виконання умов контракту ТзОВ "ЮТЕМ - ТМ Львів" надало послуги кваліфікаційним персоналом для виконання робіт по ремонту ТЕЦ Глодянського цукрового заводу згідно акту виконаних робіт від 26.12.2013 №3 на суму 24709,59 дол.США (а.с. 17).

Оплата по вказаному договору 09.01.2014 здійснена лише в сумі 14 235,76 дол.США (а.с. 18).

На адресу Головного управління ДФС у Львівській області від уповноваженого банку ПАТ "Кредобанк" надійшло повідомлення №00.07-7496/14 від 08.04.2014 про виявлені факти порушення ТзОВ " ЮТЕМ - ТМ Львів " ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР по контракту №01/10-3 від 01.10.2013, укладеному з фірмою-нерезидентом ТзОВ «Полімер Газ Кондукте» (Молдова).

Головним управлінням ДФС у Львівській області з 13.03.2017 по 15.03.2017 проведено позапланову виїзну документальну перевірку дотримання вимог валютного законодавства ТзОВ " ЮТЕМ - ТМ Львів " по зовнішньоекономічному контракту №01/10-3 від 01.10.2013, укладеном з фірмою-нерезидентом ТзОВ «Полімер Газ Кондукте» (Молдова).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту №01/10-3 від 01.10.2013, укладеному з фірмою-нерезидентом ТзОВ «Полімер Газ Кондукте» (Молдова), про що 21.03.2017 складено акт №307/13-01-14-02/00114011 (а.с.9-12).

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № , яким позивачу визначено грошове зобов'язання на суму 263703,22 грн за платежем - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (а.с. 13).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 30.03.2017 № про застосування штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Перевіркою встановлено, що при проведенні взаєморозрахунків з нерезидентом ТзОВ «Полімер Газ Кондукте» (Молдова) за контрактом №01/10-3 від 01.10.2013 порушено законодавчо встановлені терміни розрахунків, передбачені ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Під час перевірки податковим органом досліджувався зовнішньоекономічний контракт №01/10-3 від 01.10.2013, укладений ТзОВ " ЮТЕМ - ТМ Львів " з іноземним контрагентом ТзОВ «Полімер Газ Кондукте» (Молдова), інформація, надана уповноваженим банком ПАТ «Кредобанк» від 08.04.2014 №00.07-7496/14, акти виконаних робіт, банківські виписки по валютному рахунку, оборотно-сальдова відомість.

В ході перевірки проведення розрахунків за таким договором податковим органом встановлено порушення позивачем статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині несвоєчасного надходження валютної виручки: граничний строк надходження виручки в іноземній валюті - 26.03.2014, станом на 15.03.2017 прострочення складає 1084 дні.

Позивач не заперечує факту укладення вказаного договору, а також встановлене перевіркою та відображене в акті пропушення строку проведення розрахунків за операціями з вказаним контрагентом, однак позивач, покликаючись на ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, вказує на пропущення податковим органом строків застосування адміністративно-господарських санкцій по вказаному вище зовнішньоекономічному контракту.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Водночас ч.2 цієї статті визначено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Колегія суддів дійшла висновку, що першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не надав належної оцінки фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції зазначив, що до спірних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк, визначений ст.250 Господарського кодексу України, та дійшов висновку, що оскільки відповідачем застосовано до Товариства пеню після спливу шести місяців, винесене податкове-повідомлення рішення є протиправним.

Так, відповідно до пп. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

В розумінні пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно достатті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Водночас згідно з ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті (далі - Закон №185), в редакції, що діяла на ча виникнення спірних правовідносин, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акту або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №185 порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Відповідальність, що передбачена ст.4 цього закону є одним з видів адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються органами державної влади або органами місцевого самоврядування до суб'єктів господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені ч.1 ст. 1 Закону №185.

Відповідно до статті 387 Господарського кодексу України, статей 7, 25, 44, 45, 56 Закону України «Про Національний банк України», статей 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», роздідів ІІ та ІІІ Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також з метою підтримки стабільності валютного ринку України Правлінням Національного банку України прийнято Постанову «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» від 14.11.2013 №453, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 15.11.2013 за № 1951/24483, що діяла у період з 20 листопада 2013 року по 17 травня 2014 року, пунктом 1 якої установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується (ч. 3 ст. 4 Закону №185).

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено (ч. 4 ст. 4 Закону №185).

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом (ч. 5 ст. 4 Закону №185).

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену ч. 1 ст. 4 Закону №185 (ч. 6 ст.4 Закону №185).

Таким чином, податковий орган наділений повноваженнями проводити документальну перевірку з питань дотримання валютного законодавства при взаєморозрахунках за зовнішньоекономічними операціями, за наслідками якої самостійно визначати суму грошового зобовязання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД».

Оскільки Законом № 185 не встановлено спеціальних строків давності, протягом яких така пеня може бути нарахована та стягнена податковим органом з платника податків в дохід бюджету, при нарахуванні такого грошового зобов»язання слід керуватись загальними строками, визначеними в ст. 102 ПК України.

Відповідно до ст. 6 Закону №185 строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Якщо перевищення строків, зазначених у ст. 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни згідно до умов договору.

Ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності.

В розумінні ч.2 цієї статті форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Однак позивачем не надано на розгляд суду доказів продовження строків розрахунків за вказаними вище зовнішньоекономічними контрактами, а також не подано документів, які б зупиняли перебіг строків, визначених у ст. 1 та 2 Закону № 185.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що представлені позивачем докази не спростовують факту порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, а зазначені в акті перевірки висновки податкового органу про порушення позивачем валютного законодавства є обґрунтованими.

Таким чином, у відповідача були наявні правові підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Водночас згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку дій відповідача щодо відповідності вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Граничним терміном надходження виручки за контрактом від 01.10.2013 №01/10-3, укладеним ТзОВ "ЮТЕМ - ТМ Львів" з фірмою-нерезидентом ТзОВ «Полімер Газ Кондукте» (Молдова), згідно акту виконаних робіт від 26.12.2013 №3 є - 26.03.2014.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем 30.03.2017, тобто з порушенням встановленого пп. 102.1 ст.102 ПК України строку, протягом якого контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність нарахування позивачу пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № прийняте Головним управлінням ДФС у Львівській області з порушенням вимог податкового законодавства та принципів, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, що має наслідком його скасування.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, разом з тим, неправильно зазначив мотиви задоволення позову, у зв'язку з чим відповідно до ч.1 ст.201 КАС України оскаржувану постанову необхідно змінити з цих підстав.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 813/2520/17 - змінити в частині мотивів задоволення позовних вимог.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 08.12.2017.