Справа № 307/1732/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10296/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.09.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про скасування вкладки до протоколу № 35 про відмову у переведені пенсії на інший вид,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 12.07.2017 року звернулася в суд з позовом до Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про скасування вкладки до протоколу № 35 про відмову у переведені пенсії на інший вид, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з 29 липня 1967 року і з яким разом проживала до його смерті. ОСОБА_3, як бувший депутат Верховної Ради України отримував підвищену пенсію відповідно до статусу народного депутата України в сумі 15 310 грн., а вона отримує пенсію в сумі 1400 грн., а тому вона знаходилась на його утриманні. Після смерті чоловіка, вона звернулась до Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про переведення її з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України « Про статус народного депутата України» однак їй було відмовлено, мотивуючи тим, що скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначались пенсії по спеціальних законах, зокрема відповідно до Закону України «Про статус народного депутата».

Відповідно до вкладки до протоколу №35 від 26.06.2017 року за № 1929/04 Тячівським об'єднаним управління пенсійного фонду її повідомлено, що оскільки пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.15 р. з 01.06.15 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначались пенсії по спеціальних законах, зокрема відповідно до Закону України «Про статус народного депутата».

Вважає, що відмова їй в переведенні з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України» є незаконна, вона суперечить чинному Закону України «Про статус народного депутата» та така підлягає до скасування з таких підстав.

Так станом на сьогоднішній день (абзац частини дванадцятої статті 20 Закону України «Про статус народного депутата» в редакції Закону № 213-УІІІ від 02.03.2015 року із змінами внесеними згідно із Законами №911-УІІІ від 24.12.2015 року, №1774-УІІІ від 06.12.2016 року викладено в такій редакції.) «У випадку смерті народного депутата призначається пенсія у разі втрати годувальника непрацездатним членам сімї, які були на його утримані за їх заявою (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника) у розмірі 70 відсотків суми місячної заробітної плати працюючого народного депутата на день звернення за пенсією з урахуванням всіх доплат та надбавок до посадового окладу, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на одного непрацездатного члена сімї, та 90 відсотків-на двох і більше членів сімї за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.» Той факт,що вона перебувала на утриманні чоловіка стверджено довідкою Вільховецької сільської ради від 24.05.2017 року №1337, свідоцтвом про одруження, пенсійним посвідчення про розмір її пенсії. Отже відповідно до діючого Закону України «Про статус народного депутата» ст..20 абзац 12 (зі змінами) вона має законне право на отримання після смерті годувальника, як непрацездатна особа, яка була на його утриманні 70 відсотків суми місячної заробітної плати працюючого народного депутата. Тому просить суд скасувати вкладку до протоколу № 35 від 26 червня 2017 року Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області «Про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника по Закону України «Про статус народного депутата України» та зобов'язати Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатській області зробити їй перерахунок пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника за Законом України «Про статус народного депутата України» з часу звернення за проведенням перерахунку 24.05.2017 р.

Оскаржуваною постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.09.2017 року в задоволенні позовної заяви - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ОСОБА_3, як колишній депутат Верховної Ради України отримував підвищену пенсію відповідно до статусу народного депутата України в сумі 15 310 грн., а вона отримує пенсію в сумі 1400 грн., а тому знаходилась на його утриманні. Після смерті чоловіка, звернулась до Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про переведення її з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України « Про статус народного депутата України», однак їй було відмовлено, мотивуючи тим, що скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначались пенсії по спеціальних законах, зокрема відповідно до Закону України «Про статус народного депутата».

Відповідно до вкладки до протоколу №35 від 26.06.2017 року за № 1929/04 Тячівським об'єднаним управління пенсійного фонду її повідомлено, що оскільки пунктом 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.15 р. з 01.06.15 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначались пенсії по спеціальних законах, зокрема відповідно до Закону України «Про статус народного депутата».

Вважає, що відмова їй в переведенні з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України» є помилкова, незаконна, вона суперечить чинному Закону України «Про статус народного депутата» та така підлягає до скасування .

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що призначити пенсію згідно Закону України «Про статус народного депутата» немає законних підстав, оскільки згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ - з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру»,«Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», « Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного Кодексів України, Положення про помічника - консультанта Народного депутата України, в разі прийняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах. Оскільки, такий Закон прийнято не було, у визначений термін, зазначена вище норма Закону набула чинності з 01.06.2015 року.

Також, Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 - УІІІ від 02.03.2015 року встановлено, що 3 1 січня 2016 року пенсія працюючому народному депутату в період виконання депутатських повноважень та колишньому народному депутату, який працює на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", Про прокуратуру", Про наукову і науково-технічну діяльність", виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Наведені норми не визнавались неконституційними та є чинними на сьогоднішній день. Таким чином, переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника повинно здійснюватись відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак з такою заявою позивач до управління не зверталась. У зв'язку з наведеним, в призначенні пенсії було відмовлено із зазначенням нормативного обґрунтування.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

ОСОБА_3 чоловік позивачки був народним депутатом України дванадцятого скликання Верховної Ради України отримував підвищену пенсію відповідно до статусу народного депутата України в сумі 15310 грн. У зв'язку з чим ОСОБА_1 звернулася до Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про переведення її з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України», посилаючись на норму Закону України «Про статус народного депутата України» де вказується, що у випадку смерті народного депутата призначається пенсія у разі втрати годувальника непрацездатним членам сім'ї, які були на його утриманні за їх заявою (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі 70 відсотків суми місячної заробітної плати працюючого народного депутата на день звернення за пенсією з урахуванням усіх доплат та надбавок до посадового окладу, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на одного непрацездатного члена сім'ї, та 90 відсотків - на двох і більше членів сім'ї за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

Однак, Тячівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області було відмовлено в переведенні з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника, про що було складено протокол про відмову в перерахунку пенсії на інший вид № 35 від 26.06.2017 р. та вказано про можливість розгляду заяви про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, пунктом 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 - УІІІ від 02.03.2015 року визначається, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсїї/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Також, в Постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду України № 389/3331/16-а від 13.04.2017 року зазначається, що оскільки Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 - УТІІ від 02.03.2015 року не скасовано, його положення ( у частині, що стосуються спірних правовідносин) не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються.

Вказана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 24.05.2016 р. у справі № 333/6710/15-а.

Таким чином, згідно п. 5 «;Прикінцевих положень» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 - У111 від 02.03.2015 року визначається, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, вважаються скасованими, тобто припинили свою дію з 01.06.2015 року.

Також, Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 - УІІІ від 02.03.2015 року встановлено, що 3 1 січня 2016 року пенсія працюючому народному депутату в період виконання депутатських повноважень та колишньому народному депутату, який працює на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", Про прокуратуру", Про наукову і науково-технічну діяльність", виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті відмови в перерахунку пенсії діяло в межах норм чинного законодавства України, оскільки з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, призначених відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України» скасовуються та не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Наведені норми не визнавались неконституційними та є чинними на сьогоднішній день. Таким чином, переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника повинно здійснюватись відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак з такою заявою позивач до управління не зверталась. У зв'язку з наведеним, в призначенні пенсії було відмовлено із зазначенням нормативного обґрунтування.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тячівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області, як одержувач пенсії за віком і розмір її пенсії становить 1400 грн. Чоловік позивачки, ОСОБА_3, був народним депутатом України дванадцятого скликання Верховної Ради України отримував підвищену пенсію відповідно до статусу народного депутата України в сумі 15310 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Позивачка після смерті чоловіка звернулася в Тячівське об'єднане управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про переведення їй пенсії з одного виду на інший, тобто з пенсії по віку на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Однак, Тячівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області позивачу було відмовлено в переведенні з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника, про що було складено протокольне рішення про відмову в перерахунку пенсії на інший вид № 35 від 26.06.2017 р. та вказано про можливість розгляду заяви про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.12. ст.20 Закону України "Про статус народного депутата у випадку смерті народного депутата призначається пенсія у разі втрати годувальника непрацездатним членам сім'ї, які були на його утриманні за їх заявою (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі 70 відсотків суми місячної заробітної плати працюючого народного депутата на день звернення за пенсією з урахуванням усіх доплат та надбавок до посадового окладу, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на одного непрацездатного члена сім'ї, та 90 відсотків - на двох і більше членів сім'ї за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 р. № 213-VІII, яким встановлено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до, у тому числі, Закону України «Про статус народного депутата».

Суд звертає увагу на те, що призначити пенсію згідно Закону України «Про статус народного депутата» немає законних підстав, оскільки згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ - з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», « Про судову експертизу», «Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного Кодексів України, Положення про помічника - консультанта Народного депутата України, в разі прийняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах. Оскільки, такий Закон прийнято не було, у визначений термін, зазначена вище норма Закону набула чинності з 01.06.2015 року.

Також, Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 - УІІІ від 02.03.2015 року встановлено, що 3 1 січня 2016 року пенсія працюючому народному депутату в період виконання депутатських повноважень та колишньому народному депутату, який працює на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", Про прокуратуру", Про наукову і науково-технічну діяльність", виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Наведені норми не визнавались неконституційними та є чинними на сьогоднішній день. Таким чином, переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника повинно здійснюватись відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак з такою заявою позивач до управління не зверталась. У зв'язку з наведеним, в призначенні пенсії було відмовлено із зазначенням нормативного обґрунтування.

З огляду на наведене, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про скасування вкладки до протоколу № 35 від 26.06.2017 р. Тячівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області «Про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника по Закону України «Про статус народного депутат України» та в зобов'язанні Тячівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зробити перерахунок ОСОБА_1 пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника за Законом України «Про статус народного депутата України» з часу звернення за проведенням перерахунку 24.05.2017 р. слід відмовити.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.09.2017 року у справі № 307/1732/17 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар