Справа № 2-а-382/11/0230
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-382/11/0230 Головуючий у 1-й інстанції: Соколовська Т.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Матохнюка Д.Б., Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду Укрїани у Шаргородському районі про визнання протиправними дій та перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 17.02.2011 року позовну заяву в частині позовних вимог залишено без розгляду, на підставі ст. 100 КАС України, а в іншій частині відкрито скорочене провадження.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 17.02.2011 року в частині відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку та залишення позовної заяви без розгляду та прийняти нову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що донедавна цивільним процесуальним законодавством передбачалось право на звернення з позовом про перерахунок пенсії у межах трирічного строку. Вказаний строк був обмежений змінами в процесуальному законодавстві до шестимісячного строку, оскільки вказана категорія спорів віднесена до компетенції судів адміністративного судочинства. Окрім того, достовірно про порушення свого права позивач дізналась з листа Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі № 4567 від 02.12.2010 року. Також позивач вважає, що ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено що не може бути обмежено будь-яким строком питання щодо перерахунку пенсії.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи частину позовних вимог про перерахунок пенсії позивачу як дитині війни за період з 01.01.2010 року по 02.06.2010 року без розгляду, суд І інстанції дійшов висновку, що причини по яким строк звернення пропущено не підтверджено відповідними доказами. Зокрема встановив, що позивач вже отримувала недоплату їй державної соціальної допомоги як дитині війни за 2007-2009 роки. А тому твердження про необізнаність про наявність права на отримання такої допомоги суд визнав безпідставними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на таке.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач вже зверталась до суду з позовною заявою про перерахунок її пенсії як дитині війни. Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 11.03.2010 року у адміністративній справі № 2-а-27/2010 позов задоволено, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області та зобов'язано останнє донарахувати та виплати позивачу недоплачену державну соціальну допомогу за період за 2007-2009 роки.

Також підтверджено, що про порушення своїх прав позивач дізналась з листа № 3674 від 02.12.2010 року.

Вказані обставини не заперечуються сторонами.

В апеляційній скарзі позивач як поважність причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом зазначає зміни в процесуальному законодавстві, а також віднесення розгляду даної категорії спорів до компетенції судів цивільного, а згодом і адміністративного судочинства.

Дійсно положення пункту 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 1691-VI від 18.02.2010, передбачали віднесення спорів що виникають з приводу призначення та перерахунку пенсій до компетенції судів що розглядають цивільні спори. Разом з тим, вказані положення втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду № 19-рп/2010 від 09.09.2010 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами.

А тому, звернення особи до 09.09.2010 року до місцевого загального суду з позовною заявою в межах строку, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України, яка не була розглянута у звязку з ухваленням Конституційним Судом України Рішення від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, безумовно є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Однак, позивач не надала доказів звернення до суду в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Окрім того, у відповідності до ч. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що на час звернення позивача до суду Кодексом адміністративного судочинства встановлюється шестимісячний строк звернення до суду, який належить обраховувати з дня коли особа дізналась про порушення свого права, позивачу даний строк належить рахувати з 02.12.2010 року.

Отже, наявні підстави для застосування наслідків визначених ст. 100 КАС України.

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на норми ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказаною нормою передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У свою чергу, щомісячна соціальна державна допомога позивачу як дитині війни являється надбавкою до пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги апелянта - є безпідставними, а висновки суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційної скарги.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали вірно встановив обставини, що мають значення для прийняття даного рішення та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення, а ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 17.02.2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_3

< Список > ОСОБА_4

< Список >

< Список >