Справа № 2-а-454/10/0217
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2011-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-454/10/0217
Головуючий у 1-й інстанції: Науменко С.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Курка О. П., Голоти Л. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів; визнати дії щодо відмови зробити перерахунок його пенсії з врахуванням підвищення її на 30% мінімальнолї пенсії за віком, відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", - протиправними; визнання право позивача відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на перерахунок його пенсії з урахуванням підвищення її на 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 30 вересня 2010 року та зобовязання відповідача відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виконати перерахунок його пенсії з урахуванням підвищення її на на 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 30 вересня 2010 року та виплатити недораховану суму.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2010 року позов задоволено частково, а саме: поновлено пропущений строк звернення до суду; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплатити пенсії позивачу починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по вересень 2010 року включно з урахуванням підвищення 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з відповідною виплатою різниці після здійсненого перерахунку. В задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, позивач має статус дитини війни та відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Ст. 7 вказаного Закону передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів не приймає до уваги положень ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсій за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної державної соціальної 30 % доплати до пенсії, як дитині війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється, у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відповідачем не здійснено. Всупереч положенням вищенаведеної норми права позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Також безпідставним є посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування встановленого дітям війни підвищення пенсії, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів , яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Кечко проти України)

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсії позивачу починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по вересень 2010 року включно з урахуванням підвищення 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з відповідною виплатою різниці після здійсненого перерахунку не вірно застосував норми процесуального права.

Так, ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції мав би на стадії відкриття провадження у справі винести ухвалу про залишення адміністративного позову в частині стягнення недоплаченої пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 11 квітня 2010 року включно без розгляду, та продовжувати розгляд справи по суті тільки щодо вимог, заявлених в межах шестимісячного строку.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та положення ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни підлягає захисту з 12 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 94 КАС України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, документально підтверджені судові витрати здійснені позивачем, відповідно до задоволених вимог, підлягають стягненню на його користь в сумі 1,70 грн.

Не дотримання цих правил судом першої інстанції призвело до порушення процесуальних норм, порушення права позивача на судовий захист, зокрема на відшкодування судових витрат пропорційно задоволеним його вимогам.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької задовольнити частково .

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Немирівському районі Вінницької області про перерахунок пенсії, - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплатити пенсії позивача починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по вересень 2010 року включно з урахуванням підвищення 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 11 квітня 2010 року включно, - залишити без розгляду .

Прийняти нову постанову.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України Немирівському районі Вінницької області щодо відмови в проведенні нарахувань та доплати до пенсії позивачу щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 12 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року, - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, тобто 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 12 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 1,70 грн. витрати понесені ним по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар