Справа № 389/3079/16-а.
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м. Кропивницький Справа № 389/3079/16-а.

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А., за участю секретаря судового засідання Гловацької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконними наказів про звільнення та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними наказів про звільнення та поновлення на роботі.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що він проходив службу в Департаменті патрульної поліції на посаді інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кіровограді. Однак, наказом Департаменту патрульної поліції №3400 від 10.10.2016 року та наказом №269 о/с від 20.10.2016 року по особовому складу Управління патрульної поліції в м. Кіровограді його звільнено з займаної посади у порядку дисциплінарного стягнення. Підставою для цього стали висновки службового розслідування, проведеного з метою встановлення причин та обставин можливого порушення ним службової дисципліни 14.08.2016 року в м. Знамянка, яким установлено, що 14.08.2016 року він, перебуваючи поза службою, в стані алкогольного спяніння порушив громадський порядок та скоїв дрібне хуліганство. Позивач, не погоджується з такими висновками, заперечує факт перебування у стані алкогольного спяніння та посилається на те, що винятково суд може визнавати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Стверджує про порушення відповідачем при проведенні службового розслідування вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України №230 від 12.03.2013 року. З цих підстав просить суд визнати незаконними накази Департаменту патрульної поліції №3400 від 10.10.2016 року, №269 о/с від 20.10.2016 року та поновити його на посаді інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кіровограді Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою суду від 27.10.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та надані у справу матеріали і документи.

Представник відповідача та третьої особи у письмових запереченнях та у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що проведеним службовим розслідуванням, призначеним наказом Департаменту патрульної поліції №2483 від 23.08.2016 року з метою встановлення обставин порушень службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_1, встановлено, що той в ніч з 13.08.2016 року на 14.08.2016 року вживав алкогольні напої, спровокував конфлікт з громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та заподіяв останньому тілесні ушкодження. При цьому позивач перебував у стані алкогольного спяніння, що підтверджується зокрема результатом технічного приладу "Drager" 6810 (№ARAM2241) від 14.08.2016 року. Враховуючи тяжкість проступку, обставини, за яких скоєно дисциплінарний проступок, попередню поведінку ОСОБА_1 та невизнання ним своєї вини, його ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації, комісія, якій було доручено провести службове розслідування, прийшла до висновку, що вчинений ОСОБА_1 дисциплінарний проступок несумісний з подальшим перебуванням на службі. Доводячи, що при винесенні спірних наказів відповідачем дотримано порядок накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та третьої особи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 22.02.2016 року прийнятий на службу до Національної поліції України (а.с. 11, т.1). Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції №113 о/с від 28.04.2016 року ОСОБА_1 призначений як такий, що прибув з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, з 28.04.2016 року на посаду інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кіровограді Департаменту патрульної поліції (надалі - УПП в м. Кіровограді ДПП) (а.с. 132, т.2).

Наказом т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції №3400 від 10.10.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимоги пункту 2 розділу ІІ "Визначення принципів етики працівників МВС" Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28.04.2016 року №326, пунктів 1, 10, 11 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", на підставі пункту 8 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" до інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в м. Кіровограді лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. (а.с. 13-14, 120 -121 т.1).

На підставі цього наказу начальником Департаменту патрульної поліції видано наказ №269 о/с від 20.10.2016 року "По особовому складу", яким на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) позивача звільнено зі служби в поліції з 20.10.2016 року. (а.с. 15, т.1).

Не погоджуючись з цими наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем наказів про звільнення зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, суд виходив з того, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачені обовязки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.04.2016 року №326, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 року за №778/28908, затверджено Правила етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС. Ці Правила як зібрання основних професійно-етичних норм визначають для працівників МВС принципи етики, якими є зокрема гідна поведінка: повага до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами; недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до частини 1, 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 9 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року №901-VIII передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 року №3460-ІV (надалі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень передбачений статтею 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до частини 1 якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року №230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за №541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (надалі Інструкція №230).

За визначенням, наведеним у пункті 1.1. Інструкції №230, службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Пунктом 1.3. Інструкції №230 передбачено, що у разі якщо під час службового розслідування буде встановлено, що вчинений особою РНС дисциплінарний проступок містить ознаки кримінального правопорушення, виконавець вносить начальнику, яким призначено службове розслідування, пропозицію щодо вжиття заходів у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

У разі якщо під час службового розслідування буде встановлено, що вчинений особою РНС дисциплінарний проступок містить ознаки адміністративного правопорушення, виконавець вносить начальнику, яким призначено службове розслідування, пропозицію щодо вжиття заходів у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до пункту 2.1. Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з пунктами 5.2, 5.3 Інструкції №230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (пункт 5.4. Інструкції №230 ).

Згідно з пунктами 8.1, 8.3, 8.4 Інструкції №230 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються зокрема: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень.

Як установлено судом, звільненню позивача зі служби в поліції передувало службове розслідування, призначене з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Кіровограді ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1, що мало місце 14.08.2016 року в м. Знам'янка Кіровоградської області, за фактом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001709 від 14.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (а.с. 206-248, т.2, а.с. 1- 21, т.3).

Приводом для його проведення стала доповідна записка начальника УПП в м. Кіровограді ДПП ОСОБА_4 від 15.08.2016 року на ім'я начальника Департаменту патрульної поліції про те, що 14.08.2016 року до Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 стосовно того, що 14.08.2016 року близько 04:35 год. чоловік, одягнений в формений одяг поліцейського, вчинив з ним сварку, після чого наніс йому один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_5 деякий час по прибуттю на місце події, а саме біля ринку "Торг-Сервіс", що по вул. Енергетиків слідчо-оперативної групи Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області інформація, викладена у зверненні ОСОБА_3, підтвердилася, в ході першочергових слідчих дій було установлено, що чоловіком в форменому одязі поліцейського виявився інспектор роти №3 батальйону УПП в м. Кіровограді ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 За результатами перевірки на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу "Drager" 6810 (№ARAM2241) було встановлено позитивний результат, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного спяніння 2,18 проміле. (а.с. 210, т.2)

Крім того, до УПП в м. Кіровограді ДПП 18.08.2016 року надійшли матеріали перевірки, зареєстровані в журналі єдиного обліку подій Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області №6056 від 14.08.2016 року, про те, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії по відношенню до громадянина ОСОБА_2, а саме 14.08.2016 року близько 04:20 год. в м. Знам'янка біля магазину "Катерина" виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 та стукав по його машині. (а.с. 213- 222, т.2 )

За цими фактами наказом т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції №2483 від 25.08.2016 року призначено проведення службового розслідування, яке доручено комісії у складі співробітників УПП в м. Кіровограді ДПП (а.с. 211, т.2)

29.09.2016 року комісією складено висновок службового розслідування, яким установлено, що 14.08.2016 року близько 04:35 год. неподалік ринку "Торг-Сервіс" м. Знам'янка інспектор роти №3 батальйону УПП в м. Кіровограді ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1, перебуваючи поза службою, після вживання алкогольних напоїв, став учасником конфлікту з ОСОБА_3, в результаті якого наніс останньому тілесні ушкодження. Крім того, лейтенант поліції ОСОБА_1 під час конфлікту з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дозволив собі виражатися на адресу останніх нецензурною лайкою, проявляти неповагу до них, а також вчиняв інші дії, які принижувати та ображали їх честь та гідність, мораль в громадському місці. Також комісією встановлено, що в ніч з 13.08.2016 року на 14.08.2016 року лейтенант поліції ОСОБА_1 вживав алкогольні напої і під час конфлікту з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, що підтверджується матеріалами службового розслідування, в тому числі результатом технічного приладу "Drager" 6810 (№ARAM2241) від 14.08.2016 року - 2, 18 проміле, з яким особисто лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить проставлений підпис останнім власноруч на вказаному результаті. Враховуючи тяжкість проступку, обставини, за яких скоєно дисциплінарний проступок, попередню поведінку ОСОБА_1 та невизнання ним своєї вини, його ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації, комісія прийшла до висновку, що вчинений ОСОБА_1 дисциплінарний проступок несумісний з подальшим перебуванням на службі та запропонувала звільнити його зі служби в поліції. (а.с. 1-14, т.3).

У висновку службового розслідування комісія констатувала, що у діях позивача наявні ознаки складу правопорушень, передбачених статтями 178, 173 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, вони несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

У звязку з цим висновком службового розслідування встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні ним вимог пункту 2 розділу ІІ "Визначення принципів етики працівників МВС" Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28.04.2016 року №326, пунктів 1, 10, 11 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" та прийнято рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З цим висновком погодився начальник Департаменту патрульної поліції та 30.09.2016 року затвердив його, у звязку з чим т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції 10.10.2016 року видав спірний наказ №3400 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності". (а.с. 15-16, т.3)

Оцінюючи висновки службового розслідування, суд виходив з того, що обєктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 178 КУпАП, виражається у розпиванні пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появі у громадських місцях у п'яному вигляді. Статтею ж 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

За висновками відповідача, позивач, перебуваючи поза службою, під час конфлікту з ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який мав місце 14.08.2016 року, порушив громадський порядок та скоїв дрібне хуліганство, знаходячись у стані алкогольного спяніння. Вчинення проступку у стані алкогольного спяніння визнано обтяжуючою обставиною, яка зумовила застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення звільнення зі служби.

Позивач під час проведення службового розслідування та у судовому засіданні визнавав конфлікт, який стався 14.08.2016 року між ним та громадянами ОСОБА_3 і ОСОБА_2 Однак, ним заперечувалися його обставини, а також факт вживання ним спиртних напоїв та алкогольного сп'яніння.

Відповідач доводив факт перебування позивача у стані алкогольного спяніння поясненнями командира батальйону УПП в місті Кіровограді ДПП ОСОБА_6 та результатами проведеного ним огляду позивача за допомогою приладу "Drager" 6810 (№ARAM2241).

Згідно з поясненнями командира батальйону УПП в м. Кіровограді ДПП ОСОБА_6, наданими 12.09.2016 року у ході проведення службового розслідування, до його посадових обовязків входить зокрема контроль за дисципліною працівниками Управління. 14.08.2016 року біля 05:20 год. йому зателефонував черговий Управління та повідомив, що на лінію 102 Знам'янського ВП ГУНП у Кіровоградській області надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_3 стосовно того, що 14.08.2016 року близько 04:35 чоловік, одягнений у формений одяг поліцейського, вчинив з ним сварку, після чого наніс йому один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_5 деякий час спільно з начальником УПП в м. Кіровограді ДПП ОСОБА_4 він прибув до Знам'янського ВП ГУНП у Кіровоградській області для зясування обставин. У ході чого було встановлено, що чоловіком у форменому одязі поліцейського виявився ОСОБА_1, у якого виник конфлікт з ОСОБА_3 на ґрунті особистої неприязні. Дана подія відбулася біля ринку "Торг-Сервіс" в м. Знамянка Кіровоградської області. ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного спяніння, у нього був характерний запах алкоголю з порожнини рота, не чітка хода, не виразлива мова, почервоніння очей. У зв'язку з цим ним, ОСОБА_6, було прийнято рішення про проведення перевірки на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу "Drager". Перевірка на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Drager" 6810 (№ARAM2241) показала позитивний результат, відповідно до якого лейтенант поліції ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного спяніння, а саме 2,18 проміле. Як пояснив ОСОБА_1, що він, відпрацювавши денну зміну, вирушив до свого знайомого, де розпивали спиртні напої, а в той момент, як ішов додому, у нього виник конфлікт з ОСОБА_3 (а.с. 243- 244, т.2)

Будучи допитаним 06.06.2017 року у даній справі в якості свідка, ОСОБА_6 надав суду аналогічні показання, які були відтворені і досліджені у судовому засіданні 29.11.2017 року. Також свідок ОСОБА_6 пояснив, що 14.08.2016 року, прибувши до Знам'янського ВП ГУНП у Кіровоградській області для зясування обставин конфлікту та побачивши, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного спяніння, він запропонував йому видихнути повітря у прилад "Drager" з метою визначення рівня алкоголю. Той погодився і о 07:58 пройшов тест, який показав позитивний результат: 2.18 проміле. Зразу ж через мобільний принтер було роздруковано 2 ідентичних чеки, у яких зафіксовані результати тесту. Обидва чеки підписав ОСОБА_1, заперечень проти результатів тесту не висловлював. Один з чеків було вручено ОСОБА_1, інший - долучено до матеріалів перевірки, як доказ перебування позивача у стані алкогольного спяніння.

Представник відповідача пояснив суду, що при проведенні огляду командир батальйону УПП в м. Кіровограді ДПП ОСОБА_6 використовував спеціальний технічний засіб - газоаналізатор "Drager Alcotest 6810", заводський номер ARAM-2221, який дозволений до застосування ДП "Укрметртестстандарт" та використовується працівниками патрульної поліції для визначення стану алкогольного сп'яніння. (а.с. 149-151, т.2)

Цей прилад призначений для експресивного вимірювання масової концентрації парів етанолу у відібраній пробі повітря, що видихається. Аналізатор є портативним автоматичним приладом циклічної дії, забезпечує відображення результатів вимірювання на дисплеї, зберігання даних вимірювань на зовнішні прилади, обладнаний зовнішнім принтером для роздрукування отриманих результатів вимірювань.

На пропозицію суду надати роздрукований паперовий носій, у якому відображені результати вимірювання вмісту алкоголю та на який посилався у своїх поясненнях командир батальйону УПП в м. Кіровограді ОСОБА_6, представник відповідача пояснив, що таким документом є чек до тесту №5690, долучений до матеріалів службового розслідування, які надав для огляду у судовому засідання, а копії - для долучення до матеріалів справи.

У матеріалах службового розслідування, досліджених у судовому засіданні, міститься оригінал чеку газоаналізатору "Drager Alcotest 6810", з такими друкованими показниками: прилад №: "ARAM-2221" (заводський номер приладу), принтер №: "ARAM-5650" (заводський номер принтера), тест №: "5690" (номер вимірювання), ост. калібрув.: "16.08.09" (дата проведення останнього коригування показань аналізатора), дата і час виконання вимірювання: "2016.08.14 07:58", температура: "19,0 С" (температура навколишнього повітря), результати тесту: "2,18 ‰". Також до чеку внесені рукописні записи про ПІБ особи, яку тестують: "Дзина Ігор Констянтинович", дата народження: "11.09.1982", а також містяться підписи інспектора/лікаря та особи, яку тестують. Воднораз, у чеку не заповнені такі реквізити як: номер протоколу, місце проведення тесту, ПІБ інспектора/лікаря. (а.с. 128, т.1, а.с. 223, т.2)

Представник відповідача у судовому засіданні наполягав на тому, що цей чек ОСОБА_6 роздруковував 14.08.2016 року під час проведення огляду ОСОБА_1, а той його підписав без зауважень, а тому він є беззаперечним доказом стану алкогольного спяніння позивача.

Між тим, у ході розгляду справи позивач заперечив проходження ним цього тесту та свої підписи у наданому йому для огляду у судовому засіданні чеку. Пояснив, що про наявність цього чеку йому нічого не було відомо, під час службового розслідування він йому для огляду не надавався. Після проведення службового розслідування його матеріали для ознайомлення йому не надавалися. Про існування чеку дізнався вперше у ході розгляду даної справи у суді. Пояснив, що він не підписував чек, чий підпис у ньому - йому не відомо.

Перевіряючи обставини встановлення стану алкогольного спяніння позивача, суд виходив з того, що використання поліцейськими спеціальних технічних засобів з метою визначення стану алкогольного спяніння унормовано статтею 266 КУпАП.

Відповідно до частини 1 цієї статті особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 2 статті 266 КУпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП України у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. (частина 3 статті 266 КУпАП України).

Частиною 4 статті 266 КУпАП України передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (частина 5 статті 266 КУпАП України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 цього Порядку він визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/27858, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров'я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція №1452/27858).

Інструкція №1452/735 визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно з пунктом 6 розділу I Інструкції №1452/735 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу I Інструкції №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Розділ ІІ Інструкції №1452/735 визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 розділу ІІ Інструкції №1452/735 огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Інструкції №1452/735 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. (пункт 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735).

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Інструкції №1452/735 результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Розділом III Інструкції №1452/735 унормовано порядок проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

За змістом пунктів 16 та 17 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (пункт 22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735).

Аналіз цих норм свідчить, що поліцейський має право проводити огляд особи на встановлення стану алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів лише щодо водіїв транспортних засобів на місці зупинки транспортного засобу. В усіх інших випадках такий огляд повинен проводити лікар у закладі охорони здоров'я (а в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшер фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відтак, суд прийшов до висновку, що командир батальйону УПП в м. Кіровограді ДПП ОСОБА_6 не мав права встановлювати наявність чи відсутність стану алкогольного спяніння у позивача та застосовувати з цією метою спеціальний технічний засіб - газоаналізатор, ні як поліцейський при виконанні своїх повноважень, ні як безпосередній начальник позивача. До того ж, при проведенні такого огляду за відсутності свідків (якими не могли бути поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви), без складання відповідного акту, ним порушено вимоги статті 266 КУпАП, Інструкції №1452/735, а тому відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП України такий огляд вважається недійсним.

Зважаючи на ці порушення, долучений до матеріалів службового розслідування чек газоаналізатора про результати вимірювань №5690 є неналежним доказом.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження №0001709 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які витребувані від прокуратури Кіровоградської області, а їх копії долучені до справи (т.2, а.с. 163-204). У цих матеріалах також є оригінал роздрукованого чеку до тесту №5690, до якого внесені рукописні записи про ПІБ особи, яку тестують: "Дзина Ігор Констянтинович", дата народження: "11.09.1982", а також міститься підпис особи, яку тестують. Воднораз, у чеку не заповнені такі реквізити як: номер протоколу, місце проведення тесту, ПІБ інспектора/лікаря. (а.с. 174, т.2)

Ці обставини спростовують доводи представника відповідача про унікальність та достовірність цього чеку, як носія інформації про рівень алкоголю та беззаперечний доказ стану алкогольного спяніння позивача.

Судом установлено, що посадовими особами відповідача під час зясування обставин події не було запропоновано позивачеві пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння у медичному закладі і такий огляд щодо нього не проводився. Відтак, висновки службового розслідування про перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння 14.08.2016 року належними доказами не доведені та у цій частині є безпідставними.

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Цей принцип так само застосовується до процедур, що були використані для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, включаючи процес проведення службового розслідування.

У ході судового розгляду відповідачем також не було надано доказів, які б підтвердили ту суттєву обставину, що позивач перебував у стані алкогольного спяніння.

Щодо інших фактів порушень службової дисципліни з боку позивача, які описані у висновку службового розслідування, то судом установлено, що слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001709, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі заяви ОСОБА_3 від 14.08.2016 року за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1 (а.с. 163-204, т.2). Постановою слідчого від 31.08.2016 року вказане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрито у зв'язку із встановленням відсутності в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст125 КК України. (а.с. 162 204, т.2)

Воднораз, позивачем і в ході службового розслідування, і під час судового розгляду визнавалася сварка з громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у ході якої вони висловлювалися нецензурною лайкою, що мало місце 14.08.2016 року.

Суд погоджується з доводами відповідача, що цей проступок є порушенням вимог щодо гідної поведінки, установлених Правилами етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28.04.2016 року №326. Однак суд вважає, що наведений склад дисциплінарного проступку за своєю тяжкістю не може тягнути звільнення зі служби, яке згідно з частиною 15 статті 14 Дисциплінарного статуту є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно з висновком службового розслідування, під час його проведення з метою надання оцінки попередній поведінці позивача, не зважаючи, що той не має дисциплінарних стягнень, перевірено розміщені дані у пошуковій базі "Армор" стосовно ОСОБА_1, в результаті чого встановлено, що він притягувався до адміністративної відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення 20.10.2008 року за ч.1 ст.130 КУпАП та 23.12.2007 року за ст.173 КУпАП.

Суд визнає такі доводи неспроможними, оскільки вони не свідчать про попередню негідну поведінку позивача під час проходження служби. Такі обставини могли б бути перепонами для прийняття позивача на службу в поліцію. Однак, оскільки вони не завадили відповідачу прийняти позивача на службу, тому він не може доводити ними неможливість подальшого перебування позивача на службі.

Доказів неналежного ставлення ОСОБА_1 до виконання своїх службових обовязків, недостатнього рівня його кваліфікації, як обставин, які вплинули на рішення комісії та керівника при обранні найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, відповідачем суду не надано.

Наведене свідчить про безпідставність та необґрунтованість висновків службового розслідування, на підставі яких відповідачем видано спірні накази №3400 від 10.10.2016 року, №269 о/с від 20.10.2016 року.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи проти позову, тим не менш не довів правомірність своїх рішень щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що дає суду підстави для задоволення позову.

Статтею 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування рішення чи окремих його положень. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів субєкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір.

Наразі Управління патрульної поліції в місті Кіровограді Департаменту патрульної поліції, у якому проходив позивач службу до свого звільнення, перейменовано на Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції. (а.с. 133 - 141, т.2)

Згідно з частинами 2, 3 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Зважаючи на те, що позивача протиправно звільнено зі служби в поліції, він підлягає поновленню на службі в поліції на посаді інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, яку він займав до звільнення, з 21 жовтня 2016 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Судові витрати у справі сторонами не понесені.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 163, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №3400 від 10.10.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №269 о/с від 20.10.2016 року "По особовому складу", в частині звільнення зі служби в поліції з 20 жовтня 2016 року ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції з 21 жовтня 2016 року.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_5