Справа № 242/2933/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року справа №242/2933/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 20 жовтня 2017 року у справі № 242/2933/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: ДП «Селидіввугілля» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник) звернувся до Селидівського міського суду Донецької області адміністративним позовом до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, управління, пенсійний орган), третя особа: ДП «Селидіввугілля» (далі - третя особа) про визнання неправомірним рішення від 22 лютого 2017 року б/н про відмову в призначені пенсії та його скасування; зобов'язання зарахувати до пільгового підземного страхового стажу (в умовах зайнятості повний робочий день під землею) період роботи на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» з 19 лютого 1990 року по 12 вересня 1997 року за професією підземний гірник з ремонту гірних виробіток, зобов'язати зарахувати до загального та пільгового підземного страхового стажу ( в умовах зайнятості повний робочий день під землею) періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2017 року; зобов'язання зарахувати до пільгового підземного страхового стажу за професією «підземний гірник з ремонту гірничих виробіток» період служби в лавах збройних сил СРСР з 12 листопада 1987 року по 21 листопада 1989 року; зобов'язання повторно розглянути заяву № 353 від 13 лютого 2017 року про призначення пільгової пенсії відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 2-4).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 20 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволені. Визнано протиправними дії та скасовано рішення від 22 лютого 2017 року Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2. Зобов'язано Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 13 лютого 2017 року № 353 відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до спеціального пільгового стажу періоди його роботи: на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» з 19 лютого 1990 року по 12 вересня 1997 року та період проходження строкової військової служби з 12 листопада 1987 року по 21 листопада 1989 року як роботу, що слідувала за закінченням цього періоду, а саме за професією підземного гірника по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті. Зобов'язано Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_2 на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2017 року (а.с. 52-54).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що управління не порушило прав позивача, діяло в межах наданих йому законами та нормативно - правовими актами та не порушило вимоги чинного законодавства (а.с. 56-58)

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотанням про розгляд справи за його участю відповідач не звертався. Від позивача та третьої особи надійшли заперечення де зазначено про розгляд справи у їх відсутність.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 13 лютого 2017 року звернувся до управління про призначення пенсії відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року та п. 2 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року (а.с. 5-6).

Відповідач - Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є суб'єктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням від 22 лютого 2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років в підземних умовах. Відповідачем до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 19 лютого 1990 року по 12 вересня 1997 року на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» та період проходження строкової військової служби з 12 листопада 1987 року по 21 листопада 1989 року, до страхового стажу не зараховано періоди з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2017 року на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків та через відсутність суми нарахованої заробітної плати (а.с. 5-6).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття управлінням спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

За правилами частини 1 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційне наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Селидівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області проведений розрахунок страхового стажу який складає 25 років 02 дні, пільговий стаж складає 16 років 10 місяців 11 днів, в тому числі стаж підземної роботи за ст. 14-25 шахтаря складає 01 рік 02 місяці 25 днів, за ст. 14-20 шахтарі - 12 років 07 місяців 16 днів, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково застраховано 3 місяці згідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 за 12 років додатково застраховано 03 роки.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку №18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Щодо не зарахування відповідачем спірних періодів роботи до пільгового стажу, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Факт роботи позивача на підприємстві ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» з 08 січня 1990 року по 31 серпня 1998 року гірником по ремонту гірничих виробіток 3 розряду з повним робочим днем під землею та ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2017 року підтверджується трудовою книжкою серії АІ-ІІІ 8100898, яка належить позивачу та не містить виправлень (а.с.11-17).

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідок № 215 та № 213 від 08 липня 1999 року виданих ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» позивач працював повний робочий день на Шахті «Мгачи» ВАТ «Сахалінвугілля», з 19 лютого 1990 року по 12 вересня 1997 року за професіями, що передбачені Списком 1 розділу код КП 1010100а на підставі Постанови КМУ №10 від 26 січня 1991 року (а.с.7)

Щодо не зарахування пенсійним органом до страхового стажу позивача періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2017 року, у зв'язку з відсутністю відомостей про сплату щомісячних внесків до Пенсійного фонду України та з 01 січня 2017 року по 31 січня 2017 року, з підстав відсутності сум нарахованої заробітної плати (ОК5 від 14.02.2017 року), то колегія суддів зазначає наступне.

На підставі пункту 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

За таких обставин колегія суддів не приймає доводи апелянта, що відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу період роботи позивача з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2017 року через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків до Пенсійного фонду України, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

Крім того, згідно довідки про заробітну плату № 1-1508 1-1509 від 15 вересня 2017 року вбачається що позивач працює на ВП «Шахта «Україна» з 17 лютого 2003 року по теперішній час та за періоди роботи на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», йому щомісяця нараховувалась заробітна плата, з якої нараховане ЄСВ та перераховано до ПФУ.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 17 лютого 2003 року позивач прийнятий на підприємство ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» де працює на підземних роботах по теперішній час за професіями, що відносяться до Списку № 1, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, колегія суддів зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює, а тому позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу роботи позивача вищезазначеного періоду підлягають задоволенню у повному обсязі, а посилання управління на те, що із заробітної плати позивача не сплачувалися страхові внески, є безпідставними.

Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби з 12 листопада 1987 року по 21 листопада 1989 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з п. п. «к» п. 109 розділу VIII постанови Ради Міністрів СРСР № 590 від 03 серпня 1972 року служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Частиною 3 п. 109 розділу VIII постанови міністрів СРСР № 590 від 03 серпня 1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «до» і «л», прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Згідно воєнного квитка серії НВ № 2021860 позивач з 12 листопада 1987 року по 21 листопада 1989 року проходив строкову військову службу та відповідно до запису № 5 трудової книжки позивач з 08 січня 1990 року був прийнятий учнем підземного гірника по ремонту гірничих виробіток на підприємство ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи».

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції і з цим погоджується колегія суддів довід пенсійного органу є безпідставним з приводу застосування до спірного періоду положень частини 1 статті 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов'язок» від 02 червня 2005 року, оскільки у період проходження військової служби позивача, була чинною Постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 03 серпня 1972 року, яка надавала право особі на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Тобто, вимоги позивача щодо зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової служби з 12 листопада 1987 року по 21 листопада 1989 року підлягають задоволенню.

Отже, відповідач, не зараховуючи до пільгового стажу періоди роботи позивача у ВАТ «Сахалінвугілля» шахта «Мгачи» з 19 лютого 1990 року по 12 вересня 1997 року та період проходження строкової військової служби з 12 листопада1987 року по 21 листопада 1989 року та до страхового стажу на підприємстві ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня.2010 року та з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2017 року, діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 20 жовтня 2017 року у справі № 242/2933/17 - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 20 жовтня 2017 року у справі № 242/2933/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: ДП «Селидіввугілля» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова