Справа № 564/1954/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Левчук В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"05" грудня 2017 р. Справа № 564/1954/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від "02" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Поліцейського 1-ої роти 1-го батальйону УНП в м.Одеса ДПП ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до Поліцейського 1-ої роти 1-го батальйону УНП в м.Одеса ДПП ОСОБА_4 та просив скасувати постанову поліцейського 1-ої роти 1-го батальйону УНП в м.Одеса ДПП ОСОБА_4 від 11.09.2017 про накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн, як незаконну.

В обґрунтування позовних вимог зазначав про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки не було перевищення навантаження на осі напівпричепу. Крім того при винесенні постанови про адміністративне стягнення відповідачем не було враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, які пом'якшують відповідальність. Також були порушені його процесуальні права, як то право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, користуватися юридичною допомогою.

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 02.10.2017 адміністративний позов ОСОБА_3 до поліцейського 1-ої роти 1-го батальйону УНП в м.Одеса ДПП ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Постанову поліцейського 1-ої роти 1-го батальйону УНП в м.Одеса ДПП ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №761077 від 11.09.2017 року скасовано.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності з підстав наявності в його діях складу правопорушення. Також вказав про дотримання процесуальних вимог передбачених КУпАП при застосуванні до позивача адміністративного стягнення.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать розписки в отриманні поштового повідомлення.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 11 вересня 2017 року на 450 км + 500 м автодороги Київ-Одеса відносно ОСОБА_3 поліцейським 1-ої роти 1-го батальйону УНП в м.Одесі ДПП ОСОБА_4, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №761077 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до постанови водій ОСОБА_3 11.09.2017 року о 13:01 год керував транспортним засобом марки Sacnia R420 з напівпричепом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням навантаження на осі напівпричепу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

У відповідності до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 22.1, Правил дорожнього руху України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27 червня 2007 року № 879 затверджено порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі Порядок).

Відповідно до п.15 Порядку контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Пунктами 16,17,18 Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відтак з огляду на зазначені норми закону контролюючим органом за наслідками здійснення габаритно-вагового контролю має бути надана довідка про результати здійснення такого контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів при наявності такого перевищення та розрахунок плати за проїзд.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, що передбачені зокрема статтею 132-1.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема статтею 132-1.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Судом встановлено, що 11 вересня 2017 року позивач керував транспортним засобом марки Sacnia R420 з напівпричепом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та здійснював перевезення за договором 25 тон зерна і пшениці з Тернопільської області в порт ОСОБА_5 області. На 450 км автодороги Київ-Одеса о 12:32 год. проходив автоваговий контроль.

За наслідками контролю працівниками контролюючого органу було встановлено, що навантаження на осі напівпричепу перевищує встановлені норми.

Зазначені обставини стали підставою для винесення відповідачем по справі оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Разом із тим встановлено, що в матеріалах справи відсутні належним чином складені посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області документи, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: довідка про результати здійснення такого контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів при наявності такого перевищення та розрахунок плати за проїзд.

В постанові про адміністративна правопорушення відповідачем не зазначено підстави висновку, що вага на потрійну вісь склала більше 22000 кг.

Не надано відповідних доказів про перевищення ваги на потрійну вісь і суду.

Надані до позовної заяви роздруківки замірів, відповідно до контрольного заміру №92266 проведеного 11.09.2017 року о 12:32 год вага становила 40080 кг, згідно контрольного заміру №92271 проведеного 11.09.2017 року о 12:50 год вага становила 39200 кг, згідно контрольного заміру №92274 проведеного 11.09.2017 року о 13:00 год вага становила 39220 кг, колегія суддів вважає їх неналежними доказами в розумінні вимог ст. 69 КАС України, оскільки останні не містять назви документу, ким видані, мають виправлення та зазначені в них результати суттєво різняться.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведена вина позивача у вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Також відповідачем не доведено, що при розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_3 та винесенні постанови про адміністративне правопорушення були дотримані вимоги КУпАП, зокрема правопорушнику роз'яснено права передбачені ст. 268 КУпАП.

Позивач вказує, що права йому роз'яснені не були.

Відповідачем такі доводи позивача не спростовані. Матеріали справи докази щодо роз'яснення позивачу його прав не містять.

Судом встановлено, що зазначений у постанові запис про відмову у підписанні постанови не засвідчений підписами свідків.

Зазначене свідчить, що відповідачем порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України відповідач не довів правомірність своїх дій, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 грн.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №761077 від 11.09.2017 року підлягає скасуванню в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Одесі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, постанову Костопільського районного суду Рівненської області від "02" жовтня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2