Справа № 522/23100/17
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/522/2240/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 Кхань про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 Кхань про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

При цьому посилається на те, що 06.12.2017 співробітниками ОСОБА_2 в Одеській області за адресою вул. Івана та ОСОБА_3, 60 було виявлено громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлено до приміщення ГУ ДМС України в Одеській області.

Після проведення перевірки було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні.

Зі слів іноземця, громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув до України у 2017 року з метою працевлаштування нелегально поза пунктом пропуску ДПС України. Після потрапляння на територію України приїхав до м. Одеса для подальшого нелегального прямування до країн Європи.

На даний час громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України перебуває незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Проте, громадянин ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

06.12.2017 співробітником ГУ ДМС України в Одеській області було складено протокол про адміністративне затримання № 000007 за частиною 2 статті 263 КУпАП ч. 11 ст.259 КУпАП.

06.12.2017 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 000060 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2017 ПН МОД № 000060 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 510 грн.

06.12.2017 року Головним управлінням ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязано його покинути територію України у термін до 07.12.2017 року.

У визначений термін громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхав.

Враховуючи той факт, що відповідач досі не покинув території України, ГУ ДМС України в Одеській області вважає, що ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, буде й надалі ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення.

У судове засідання представник позивача надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав заяву, у якій просив позов розглядати за його відсутності, заперечень щодо позову не має.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2017 співробітниками ОСОБА_2 в Одеській області за адресою вул. Івана та ОСОБА_3, 60 було виявлено громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлено до приміщення ГУ ДМС України в Одеській області.

Після проведення перевірки було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні.

Зі слів іноземця, громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув до України у 2017 року з метою працевлаштування нелегально поза пунктом пропуску ДПС України. Після потрапляння на територію України приїхав до м. Одеса для подальшого нелегального прямування до країн Європи.

На даний час громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України перебуває незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, громадянин ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

06.12.2017 співробітником ГУ ДМС України в Одеській області було складено протокол про адміністративне затримання № 000007 за частиною 2 статті 263 КУпАП ч. 11 ст.259 КУпАП.

06.12.2017 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 000060 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2017 ПН МОД № 000060 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України)…».

06.12.2017 року Головним управлінням ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязано його покинути територію України у термін до 07.12.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхав.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 16 розділу II зазначеного вище Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2 - 14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 З вище Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 21 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що «…іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Відповідно до статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статті 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», Постанови №1 Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 25.06.2009 року, ГУ ДМС України в Одеській області розглянуло всю належну інформацію, яка була доступна та переконані, що виконання рішення про примусове видворення не буде означати для іноземця чи особи без громадянства реальної загрози бути страченим або підданим катуванню, нелюдському чи принизливому поводженню з боку влади країни, куди він видворяється.

Частиною 2 статті 263 КУпАП передбачено, що осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок вїзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, порушили прикордонний режим, режим в пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах вїзду - виїзду, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які порушили правила перебування в Україні або транзитного проїзду через територію України, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи і зясування обставин правопорушення - до трьох діб з повідомленням про це письмово прокурора протягом двадцяти чотирьох годин з моменту затримання.

Згідно пункту 27 частини 1 статті Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:

- стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення;

- стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України;

- затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 2 статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобовязати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 183-7 строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід затримати громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк шість місяців.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України суд, вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови суду.

Керуючись ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст. 25, ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 18, 162, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 Кхань про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримати громадянина ОСОБА_1 Кхань, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів.

Суддя 08.12.2017