Справа № 727/9870/17
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/9870/17
Провадження № 2-а/727/402/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_6 управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона працювала в Чернівецькій міській раді на посадах, які законодавством віднесені до категорій посад державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, в період з 21.12.2000 р. по 31.08.2017 р. В серпні 2017 року вона досягла передбаченого законом пенсійного віку та 31.08.2017 р. припинила службу і 01.09.2017 р. звернулася до ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідач своїм листом від 19.09.2017 р. №16531/14 відмовили їй у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у звязку з тим, що на думку відповідача її стаж державної служби становить всього 8 місяців 6 днів, що менше передбаченого законом мінімуму 10 років. Такий розрахунок мотивований тим, що її робота на посадах в органах місцевого самоврядування не зарахована відповідачем до стажу державної служби, який дає право на призначення такої пенсії. Вважає відмову відповідача незаконною і необгрунтованою, оскільки її робота в Чернівецькій міській раді на посадах, віднесених законом до посад державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, розпочалася 21.12.2000 р. з прийняття Присяги державного службовця, а на наступний день - 22.12.2000 р. їй був присвоєний 13-й ранг державного службовця. У звязку з прийняттям Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» вона 27.08.2001 р. прийняла Присягу посадової особи місцевого самоврядування і 01.09.2001 р. їй присвоєно 13-й ранг посадової особи місцевого самоврядування. Під час проходження служби в органі місцевого самоврядування, їй поступово підвищували ранг посадової особи місцевого самоврядування. Оскільки, жінки, які мають стаж роботи в органах місцевого самоврядування та/або на державній службі не менше 10 років станом на час набрання законної сили Закону України «Про державну службу» №889-VIII та досягли пенсійного віку передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мають загальний стаж роботи не менше ніж мінімально визначений законодавством, мають право на призначення пенсії державного службовця у відповідності до приписів ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII. Її стаж відповідно до записів у трудовій книжці та згідно довідки виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 31.08.2017 р. №01/04-26/92 на посадах, що віднесені законом до державної служби, станом на 31.08.2017 року становить 16 років 08 місяців 11 днів, тому вважає, що вона досягла передбаченого законом пенсійного віку 19.08.2017 р. і на час набрання законної сили Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ (2016 р.) її стаж роботи в органах місцевого самоврядування та/або на державній службі був більшим 10 років та на момент звернення із заявою про призначення їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» мала право на призначення такої пенсії. Просить визнати неправомірною відмову ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити з 01.09.2017 року їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та покласти всі судові витрати на відповідача.

Позивач ОСОБА_2 та в її інтересах представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні посилаючись на обставини зазначені в адміністративному позові, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_6 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за довіреністю ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні адміністративний позов не визнали, подані заперечення на адміністративний позов підтримали в повному обсязі та просили відмовити в задоволенні позовних вимог із підстав зазначених в запереченнях.

Заслухавши позивача ОСОБА_2 та в її інтересах представника позивача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_6 Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за довіреністю ОСОБА_4, ОСОБА_5, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно, повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються як заявлені позовні вимоги, так і заперечення проти позову, обєктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом належними доказами по справі встановлено, що позивач працювала в Чернівецькій міській раді на посадах, які законодавством віднесені до категорій посад державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, в період з 21.12.2000 р. по 31.08.2017 р.(а.с.10-14).

В серпні 2017 року позивач досягла передбаченого законом пенсійного віку, 31.08.2017 р. припинила службу в Чернівецькій міській раді, її звільнено з посади начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю міської ради у звязку з виходом на пенсію на підставі ст.38 КЗпП України, згідно розпорядження №1202-к від 29.08.2017 року (а.с.15).

У відповідності до довідки виконавчого комітету Чернівецької міської ради №01/04-26/92 від 31.08.2017 року, станом на 31.08.2017 року стаж державної служби та служби в органах місцевого самоврядування обчислений відповідно до постанов КМУ від 03.05.1994 року №283 та від 25.03.2016 року №229 складає 16 років 08 місяців 11 днів (а.с.16).

01.09.2017 р. позивач звернулася до ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», проте відповідач своїм листом від 19.09.2017 р. №16531/14 відмовили їй у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у звязку з тим, що на думку відповідача її стаж державної служби становить всього 8 місяців 6 днів (а.с.17).

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ та втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (крім ст.37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення», якими передбачено право на призначення пенсії для визначених осіб відповідно до ст. 37 Закону від 16.12.1993 року).

У відповідності до ст.5 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ, регулювання правового становища державних службовців здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Передбачено пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ. На призначення пенсії за Законом № 889-VII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, мають право: державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах. віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; особи, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Із зазначеного Закону вбачається, що поширене право на призначення пенсії державного службовця виключно на осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, тобто даним Законом звужено коло осіб, які, на даний час мають право на таку пенсію, та обмежено їх виключно тими особами, які працювали на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, які визначені виключно ст.25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України.

Прикінцевими положеннями Закону № 889-УІІІ визначено, що перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Визначено ст.25 Закону України «Про державну службу», перелік посад і органів, в яких працюють державні службовці та категорії посад державних службовців. Віднесення існуючих посад державних службовців, не передбачених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводилось Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Крім того, до набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (04.07.2001) посади працівників органів місцевого самоврядування були віднесені до відповідних категорій посад державної служби постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 року №239 «Віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців» (втратила чинність 26.10.2001).

До прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 26.10.2001 року № 1441, постанова була чинною, якою існуючі в органах місцевого самоврядування посади були віднесені до категорій посад органів місцевого самоврядування, передбачених відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", який набрав чинності 04.07.2001 року, дана постанова є чинною і на даний час.

Згідно ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» після 04.07.2001 року, посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, що підтверджується і записами трудової книжки позивача, внесеними після цієї дати.

Віднесення відповідних посад до категорій посад державних службовців означає присвоєння рангу державного службовця. Посадовим особам органам місцевого самоврядування присвоюються ранги посадової особи органів місцевого самоврядування, а не ранги державних службовців та такі посади не віднесені до відповідних категорій посад державної служби статтею 25 Закону № 3723-ХІІ. Крім того, актами Кабінету Міністрів України посади посадових осіб органів місцевого самоврядування також не віднесено відповідних категорій посад державної служби.

27.08.2001 року позивач ОСОБА_2 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, та протягом всієї служби їй присвоювалися ранги посадової особи місцевого самоврядування, зокрема, при звільненні присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування. Період роботи позивача в Департаменті містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради з 27.08.2001 року по 31.08.2017 року на посадах в органах місцевого самоврядування не відносяться до категорій посад державної служби, оскільки з прийняттям Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (набрав чинності 04.07.2001).

З 01.09.2001 року позивачу встановлено ранг посадової особи органів місцевого самоврядування та посади, які обіймала після прийняття присяги посадової особи місцевого самоврядування віднесені до категорій посад органів місцевого самоврядування, а не до категорій посад державних службовців.

Періоди роботи позивача в Департаменті містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради з 21.12.2000 року по 26.08.2001 року (тобто до прийняття присяги посадової особи місцевого самоврядування) можливо зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, який складає 8 місяців 6 днів.

Нормами ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2001 року № 1441, записи трудової книжки позивача № 25 та № 26, згідно з якими Позивач прийняла присягу посадової особи органів місцевого самоврядування та їй присвоєно ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, тобто в період роботи з 27.08.2001 року позивач працювала на посадах, віднесених до категорій посад органів місцевого самоврядування, а не категорій посад державних службовців, що підтвердила позивач в судовому засіданні.

Таким чином, період роботи позивача з 21.12.2000 року по 26.08.2001 року можливо зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад до категорій посад державних службовців, а період роботи з 27.08.2001 року по 31.08.2017 року є роботою на посадах, віднесених до категорій посад в органах місцевого самоврядування, а тому твердження позивача, що станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії вона мала право на таке призначення не відповідає дійсності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (втратила чинність 01.05.2016). не було віднесено посади посадових осіб органах місцевого самоврядування до відповідних категорій посад державних службовців.

Статтею 46 Закону № 889-УІІ та постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229 передбачено виключно порядок обчислення стажу державної служби, що дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, а не визначено умови обчислення віднесення до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», тому посилання позивача на вищезазначені нормативно-правові акти є безпідставним, оскільки в період роботи на посадах, віднесених до категорій посад в органах місцевого самоврядування з 27.08.2001 року по 31.08.2017 року не може бути зарахований позивачу до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зазначається у ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів країни щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148 - VIII статтю 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» приведено відповідність, а саме: «Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування», а відповідно до пункту 11 частини 3 статті 3 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ дія цього Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування.

Також призначення пенсій відповідно до Закону України № 889-VIII також регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується з 01.05.2016 року, якою зокрема, затверджено порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Постановою № 622 визначено, що право на призначення пенсії за нормами Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-УІІІ «Про державну службу» набувають особи, зокрема, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723- XII та актами Кабінету Міністрів України. Коло осіб, які віднесені до посад відповідних категорій посад державної служби визначено виключно п. 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Законодавством України чітко розмежовується поняття «стаж державної служби» та «стаж на посадах, віднесених до категорій посад державної служби». Стаж державної служби, до якого, зокрема, зараховується період роботи у органах місцевого самоврядування, дає право на встановлення надбавки за вислугу років, визначення кількості днів щорічної відпустки. Стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби дає право на призначення пенсії відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII. Посадові особи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 року, позивачем зокрема з 27.08.2001 року - дати прийняття присяги позивачем посадової особи місцевого самоврядування та з цієї на неї поширено норми ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та не належить до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином у позивача відсутній необхідний стаж на посадах віднесених до категорій посад державної служби для призначення пенсії.

Посилаючись на лист Мінсоцполітики від 14.04.2017 №8078/0/2-17/21 позивач вважає, що даним листом також підтверджено те, що Законом № 889-У1ІІ збережено право на призначення пенсії державних службовців особам, які мають тривалий стаж (понад 10 років) на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, але листом підтверджено те, що право на призначення пенсії мають лише ті особи, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, проте позивач ОСОБА_2 працювала в органах місцевого самоврядування, а посадові особи місцевого самоврядування не відносяться до посад, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, правових підстав для призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» не має, оскільки відповідно до записів трудової книжки та наданих довідок, відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, також відсутні підстави для призначення пенсії державного службовця відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо призначення пенсії з 01.09.2017 відповідно до Закону України «Про державну службу» слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.5, 25, 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-УІІІ, Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст.2-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії та зобовязання вчинити певні дії, зокрема визнання неправомірною відмову відповідача у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобовязанні ОСОБА_6 управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити з 01.09.2017 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.