Справа № 804/11326/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2017 рокусправа № 804/11326/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року у справі № 804/11326/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просила:

- визнати незаконними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області щодо не видачі їй паспорта громадянина України для виїзду за кордон;

- зобов'язати відповідача видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- стягнути з відповідача 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1. Суд визнав

протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області щодо не видачі позивачці паспорта для виїзду за кордон, в задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Позивач не погодилася з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог та подала апеляційну скаргу. В скарзі стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженої постанови порушено норми матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року в оскарженій частині та прийняти нову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржив.

В судовому засіданні представник позивача, підтримав доводи та обґрунтування скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача прохав залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що в лютому 2014року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області з заявою про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

До заяви позивач, окрім необхідних платежів та довідок, приєднала копію паспорта громадянина України серії АН №013523, виданого 06.01.2003 року Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області.

Головним управлінням Державної міграційної служби було проведено службову перевірку поданих документів.

В ході проведення перевірки встановлено, що бланк паспорта громадянина України серії АН №013523 на імя ОСОБА_1 не видавався. Згідно Книги обліку надходження і витрачання бланків паспортів (далі - Книга обліку) за 2003 рік, яка знаходиться на архівному зберіганні у Марганецькому МС ГУДМС України в Дніпропетробській області, інвентарний номер відсутній, при цьому вбачається, що вищевказаний паспорт громадянина України було видано на імя ОСОБА_2, але підтвердити достовірність внесення відомостей до Книги обліку, не можливо, оскільки прізвище Порвансон записано поверх корегуючої рідини. При цьому під час порівняння фотокартки, яка була вклеєна одночасно до заяви про видачу паспорта та паспорта громадянина України серії АН № 013523 тотожність фотокартки підтвердилась. Відповідно до відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з 29.12.2008 значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В той же час ОСОБА_2 за відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Дніпропетровській області зареєстрованою або знятою з реєстраційного обліку не значиться.

Під час перевірки ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення та відповідні документи, які б надали змогу встановити її особу та підтвердити громадянство України. З зазначеними вимогами ОСОБА_1 не погодилась та відмовилась надавати будь-які письмові пояснення. Поте, вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про злочин щодо підроблення документів.

За обліками відділу централізованого оформлення документів №1 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області на імя ОСОБА_1 оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії АХ №686679, виданий 14.10.2003 орган видачі 0403; та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ER №289435, оформлений 13.03.2014 орган видачі 1201, але останній паспорт ОСОБА_1 видано не було.

Рішення про відмову у видачі позивачці паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідачем не приймалося.

Оскільки паспорт позивач так і не отримала, вона звернулася до суду з позовом про визнання таких дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити дії видати паспорт, відшкодувати завдану моральну шкоду.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги, посилався на наявне рішення суду, що набрало законної сили, а саме постанова Дніпропетровського окружного суду від 26.01.2017 року у справі №804/18991/14, якою, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправними дії по проведенню службової перевірки та затвердженню 05.09.2014року висновку службової перевірки про оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства України щодо документування паспортами громадянки України ОСОБА_1. Судом встановлено, що перевірка проведена, а висновок складено з порушеннями норм діючого законодавства, з огляду на що такий висновок не може створювати будь-які наслідки та бути підставою для виникнення, зміни або припинення прав та обовязків позивачки.

З урахуванням встановлених обставин щодо неправомірності висновку службової перевірки, суд вказав про відсутність у відповідача законних підстав для відмови у видачі паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_1.

В той же час, як на підставу для відмови позивачці у задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача вчинити певні дії, суд посилався на внесення змін до законодавчих актів, якими регламентовано та змінено порядок подання документів, оформлення та видачі паспорта громадянину України для виїзду за кордон. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, підставою для відмови суд зазначив відсутність доказів понесених страждань.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції частково не погоджується, враховуючи наступне.

Щодо вимог про зобовязання відповідача видати позивачці паспорт громадянина України для виїзду за кордон, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню.

Так, суд посилався на внесення змін до законодавчих актів, якими регламентовано та змінено порядок подання документів, оформлення та видачі паспорта громадянину України для виїзду за кордон, що унеможливлює задоволення вимог позивача на час прийняття судом рішення у справі.

В той же час, судом не враховано того факту, що паспорт позивачці було виготовлено у 2014 році і цього відповідач не заперечував. Доказів знищення виготовленого паспорту на вимогу суд відповідач не надав.

На час звернення до відповідача у лютому 2014 року, позивачкою було виконано усі вимоги, визначені законом, необхідні для виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон: подані довідки, сплачені мито та платежі. Відповідач не заперечує цих обставин, зокрема, і дії з виготовлення паспорту, про це свідчать.

На момент звернення позивачки до відповідача діяли Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджені Постановою КМУ від 31.03.1995року №231.

Пунктом 22 вказаних Правил було передбачено вичерпний перелік підстав для тимчасової відмови у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Судом встановлено, що законних підстав для відмови у видачі паспорта позивачці у відповідача не було, рішення про відмову у видачі паспорта відповідачем не приймалося, доказів знищення виготовленого паспорту суду надано не було.

З урахуванням викладеного, наявні підстави для задоволення позовних вимог та зобовязання відповідача видати позивачці паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

Як роз'яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Крім того, у пунктах 4, 5 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В матеріалах справи наявне рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено протиправність дій посадової особи Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області по проведенню службової перевірки та затвердженню 05.09.2014року висновку службової перевірки про оформлення паспорта громадянки України ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства України.

Враховує колегія суддів і той факт, що, розглядаючи дану справу, суд встановив відсутність у відповідача законних підстав для відмови у видачі паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_1 та дійшов висновку, що дії відповідача по не видачі паспорту позивачці для виїзду за кордон є протиправними. При цьому, відповідач не оскаржив рішення суду першої інстанції в цій частині, не заперечував того, що діяв не у спосіб та не в порядку, що були передбачені чинним на час звернення позивачки з заявою законодавством, оскільки після виготовлення паспорту рішення про його тимчасове вилучення не приймалося.

Тобто, факт протиправних дій відповідача по відношенню до позивача встановлено судами. Позивач протягом трьох років змушена була через звернення до суду доводити своє право на отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, при цьому будучи позбавленою можливості виїхати за межі України. Враховує колегія і те, що позивач є жінкою похилого віку, і вона стверджує, що потребує оперативного лікування, яке може отримати в Грузії, проте відсутність паспорту для виїзду за кордон перешкоджає у реалізації цих прав на оздоровлення.

Проте, визначений позивачкою розмір шкоди до відшкодування 5000 грн. є необґрунтованим та не підтверджений належними доказами, а тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині частково та стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. на відшкодування завданої останній моральної шкоди.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні спору допустив помилкове тлумачення норм матеріального права, апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції в оскарженій частині необхідно скасувати з прийняттям нового рішення - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205,207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року у справі № 804/11326/14 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобовязання Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон та стягнення з Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 5000грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та прийняти нову постанову, задовольнивши в цій частині позовні вимоги частково.

Зобовязати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1, 02.06.1958року народження, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1, 02.06.1958року народження, що проживає за адресою: 53407, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. 50 років Жовтня,2/4 (паспорт серії АН №013523) 1000,00 грн ( одну тисячу гривень 00 копійок) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, 02.06.1958року народження, що проживає за адресою: 53407, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. 50 років Жовтня,2/4 (паспорт серії АН №013523) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області () 153 грн. 79коп. (сто пятдесят три гривні сімдесят девять копійок) сплаченого судового збору.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак