Справа № 643/12944/17
Суддя: Погасій О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/454/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання рішення про відмову в проведенні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання протиправним та зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 06.10.2017 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в проведенні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання від 31.08.2017 року та зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 43200 грн., без обмеження граничного розміну на підставі довідки Державної судової адміністрації України в Харківській області № 04-50/409 від 18.08.2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 грудня 2016 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова. З 11.07.1983 року він 11.07.1983 року він працював на посаді судді Московського районного суду м. Харкова, та був відрахований зі штату суду на підставі діючого на час звільнення Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року Постановою ВРУ від 02.12.2010 року, на підставі якого 02.02.2011 року відрахований зі штату Московського районного суду м. Харкова. 18.08.2017 року він отримав довідку від Державної судової адміністрації України у Харківській області, в якій зазначено, що суддям до відпустки надається допомога на оздоровлення в розмірі почасового окладу 16000 грн., на яку нараховується ЄСВ у розмірі 22%. 22.08.2017 року він звернувся до відповідача про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки про суддівську винагороду працюючого судді і просив включити до суми заробітної плати суму допомоги на оздоровлення в розмірі 16000 грн. 12.09.2017 року він отримав відповідь з УПФУ в Московському районі м. Харкова з протоколом засідання комісії по розгляду спірних питань від 31.08.2017 року про відмову в проведенні такого перерахунку з тих підстав, що ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус судді» від 07.07.2010 р. не передбачено доплат у вигляді допомоги на оздоровлення, крім того йому було проведено перерахунок довічного грошового утримання на підставі поданої ним заяви 31.01.2017 року та на підставі розпорядження управління від 02.07.2017 року, тому підстави для проведення повторного перерахунку відсутні.

Ухвалою суду від 06.12.2017 року позовні вимоги позивача в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 грудня 2016 року по 05 квітня 2017 року включно залишені без розгляду в звязку з пропущенням строку звернення до суду.

29 листопада 2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що довідка про заробітну плату від 18.08.2017 № 04-50/409 не свідчить про зміну грошового утримання судді, тому законних підстав для проведення повторного перерахунку з врахуванням допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу немає.

Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві.

Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити та розглядати справу без участі його представника, про що виклав у запереченнях поти позову.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в УПФУ в Московському районі м. Харкова та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці.

23 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання.

Рішенням відповідача від 31.08.2017 р. ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за заявою від 23.08.2017.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

На час призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI, який визначає забезпечення суддів та статус суддів у відставці.

Так, відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Розділом Х Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 визначено статус судді у відставці. Зокрема, передбачено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія, на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відмову в проведенні перерахунку позивачу відповідач в рішенні від 31.08.2017 обґрунтовує тим, що матеріальна допомога, відповідно до ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 та ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІI не враховується в суддівську винагороду.

Відповідно до ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 суддівська винагорода складається з посадового окладу, доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до ст.134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 при наданні щорічної відпустки суддям виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Відповідно до положень ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402- VIІІ суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці судді.

Відповідно до додатку №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, в довідці про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зазначаються, крім окладу та доплати за вислугу років, інші виплати, які враховуються при обчисленні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання.

З довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-50/409 від 18.08.2017 вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці склала 27200 грн. 00 коп., в тому числі: оклад - 16000 грн., надбавка за вислугу років 70% - 11200 грн. Згідно п.1 ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIІІ суддям до відпустки надається допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу - 16000 грн., на яку нараховується ЄСВ у розмірі 22%.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 цієї статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З аналізу зазначених норм, суд вважає, що отримувані позивачем суми матеріальної допомоги, яка нараховується відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та з якої були фактично нараховані та сплачені страхові внески, входять до складу фонду оплати праці для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, як альтернативи пенсії.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня та 06 листопада 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13).

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема допомога на оздоровення, включаються в заробіток (дохід) судді та враховуються при обчисленні розміру його довічного грошового утримання.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України.

Згідно п.3 Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. за №4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Ухвалюючи Рішення від 03.06.2013 №3-рп/2013, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, які полягають у тому, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення є неправомірним та слід зобов'язати УПФУ в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, з урахуванням суми допомоги на оздоровлення, на підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Харківській області від 18.08.2017 №04-50/409, починаючи з 06.04.2017 р., з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог, а саме із зазначенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 43200 грн., відмовити, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування виплат, замість органу, якому надані такі повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с.1).

Відповідно до ст.94 КАС України суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в Московському районі м. Харкова витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст.6-14,17, 18, 69-71, 94, 159-163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання рішення про відмову в проведенні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання протиправним та зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 31.08.2017 р. щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 18.08.2017 №04-50/409.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова перерахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області від 18.08.2017 №04-50/409, починаючи з 06.04.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Ф. Погасій