Справа № 804/3787/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2017 рокусправа № 804/3787/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у червні 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просила: скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1 о/с від 03.01.2017 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста з режиму секретності I категорії Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області; поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста з режиму секретності I категорії Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до моменту прийняття рішення по справі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1 о/с від 03.01.2017 «По особовому складу», за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності або штату працівників ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста з режиму секретності I категорії Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 03 січня 2017 року.

ОСОБА_1, вважаючи вказаний наказ протиправним, а звільнення незаконним, звернулася до суду з відповідним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача одночасно їй не було запропоновано всіх вакантних посад, які позивач може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, з урахуванням можливості переведення в межах Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що є порушенням приписів статті 49-2 КЗпП України. Крім того, відповідачем не було доведено, що ОСОБА_1 не мала переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників.

Проте суд апеляційної інстанції доходить знаходить необґрунтованими такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 3 вказаної статті Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 Кодексу законів про працю України визначено порядок вивільнення працівників, який передбачає, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Державна служба зайнятості інформує працівників про роботу в тій самій чи іншій місцевості за їх професіями, спеціальностями, кваліфікаціями, а у разі їх відсутності - здійснює підбір іншої роботи з урахуванням індивідуальних побажань і суспільних потреб. У разі потреби особу може бути направлено, за її згодою, на професійну перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що на момент винесення оскаржуваного наказу ОСОБА_1 займала посаду спеціаліста з режиму секретності I категорії Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Також судом встановлено, сторонами не заперечується, що наказом Національної поліції України № 1054дск від 24.10.2016 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції» (оголошений наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 3277/дск від 01.11.2016) затверджено постійні штати Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, скорочено усі посади. У затверджених постійних штатах Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області було уведено 4 посади державних службовців: провідний спеціаліст з режиму секретності - 1 посада; спеціаліст з режиму секретності - 3 посади.

Відповідачем ОСОБА_1 01 листопада 2016 року було попереджено про скорочення займаної посади.

Також в матеріалах справи містяться Акт за № 1 від 08.11.2016 та Акт за № 2 від 03.01.2017, складені посадовими особами Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та долучені до особової справи ОСОБА_1, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано посаду спеціаліста режимно-секретного сектору Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області на період відпустки основного працівника по догляду за дитиною ОСОБА_2, проте позивач відмовилася від запропонованої посади.

Вказана обставина також була встановлена судом першої інстанції під час допиту свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Відповідно до статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Як вбачається з довідки, складеної начальником режимно-секретно сектору Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3, щодо результатів оцінки кваліфікаційних вимог та обсягів оброблених документів за 3 квартал 2016 року, за Кам'янським відділом поліції закріплена працівник ОСОБА_4, за Південним ВП - ОСОБА_5, Заводським ВП - ОСОБА_1, обсяги оброблених документів - 533, 587, 404 відповідно.

Також, згідно з обсягом оброблених документів режимно-секретного сектору серед спеціалістів з режиму секретності, ОСОБА_1. оброблено 373 документа, ОСОБА_5 - 536 документів, ОСОБА_4 - 1074 документа.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, при рівних умовах продуктивності праці та кваліфікації перевага на залишенні на роботі була надана: ОСОБА_4, як особі, в сім'ї якої немає інших працівників з самостійним заробітком; ОСОБА_6 та ОСОБА_5, як працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві; ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що стаття 42 КЗпП України передбачає лише певні випадки, за яких особі може бути надано переважне право на залишення на роботі, тоді як вказана норма права не встановлює для роботодавця обов'язку щодо залишення певного працівника на роботі.

Також суд зазначає, що факт не запропонування роботодавцем альтернативну посаду позивачеві в той самий день, в якому відбулося попередження про наступне вивільнення, не тягне за собою наслідку визнання самого звільнення незаконним, адже позивачеві в подальшому двічі пропонувалися вакантні посади.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про правомірність наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1 о/с від 03.01.2017.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року в адміністративній справі № 804/3787/17 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2017 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров