Справа № 806/962/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"04" грудня 2017 р. Справа № 806/962/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "02" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Комісії з питань вищого корпусу державної служби,треті особи : Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та скасування рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Комісії з питань вищого корпусу державної служби про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформленого протоколом від 27.10.2016 № 15.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року задоволено клопотання представника третьої особи Кирилюка О.В. про зміну підстудності справи, з передачею її за підсудністю на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати її та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення зачіпає його інтереси, тому він має право на вирішення питання територіальної підсудності адміністративної справи у відповідності до вимог ч.2 ст.19 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження у даній справі є рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби в частині зайняття вакантної посади першого заступника Голови Державної служби геології та надр, оформлене протоколом від 27.10.2016 № 15, на яку, серед інших, брав участь у конкурсі і позивач ОСОБА_3

Задовольняючи клопотання щодо зміни підсудності і передачі справи для розгляду Окружному адміністративному суду м.Києва, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби, оформлене протоколом від 27.10.2016 № 15 не є актом індивідуальної дії, оскільки стосується не лише позивача, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст. 19 КАС України, адміністративна справа повинна вирішуватися судом за місцезнаходженням відповідача.

Проте колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України, адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Частиною 2 статті 19 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Територіальна підсудність персоніфікує суди по розгляду справ, визначає, який конкретно суд може розглянути конкретну справу як суд першої інстанції.

Територіальна підсудність визначається виключно КАС. Інші нормативні акти підсудність справ не можуть визначати.

Водночас, якщо предметом адміністративної справи є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Тобто, альтернативний характер підсудності надає позивачу право вибору суду, до якого він може звернутися. Це один з двох судів: або суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, або суд за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 28. ч.5 Закону України "Про державну службу" учасник конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір, має право оскаржити рішення конкурсної комісії: 1) щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "А" - до суду.

З огляду на викладені позовні вимоги, Комісією з питань вищого корпусу державної служби прийнято рішення щодо визначення переможця конкурсу на зайняття вакантних посад першого заступника/заступника Голови Державної служби геології та надр, яке оформлено протоколом № 15 від 27.10.2016, складеним за результатами конкурсу.

Як вбачається з вказаного протоколу, позивач приймав участь у конкурсі на зайняття вакантної посади першого заступника/заступника Голови Державної служби геології та надр України.

Підставами звернення до суду, стали допущені, на думку позивача, порушення процедури конкурсного відбору, норм діючого законодавства, зокрема, Закону України "Про державну службу" та Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 246, які вплинули на результати конкурсу.

Отже, позивач оскаржує правовий акт індивідуальної дії, а відтак, має право звернення до адміністрактивного суду як за місцем проживання,так і за місцем знаходження відповідача.

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду за захистом порушених прав за місцем свого проживання.

Посилання суду першої інстанції на те, що справа підсудна Окружному суду м.Києва не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ч.2 ст. 19 КАС України є спеціальною нормою по відношенні до загальної норми - ч.1 ст. 19 КАС.

Таким чином, ухвала судді про повернення позовної заяви прийнята з порушенням процесуального законодавства, що тягне за собою її скасування, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду Житомирського окружного адміністративного суду від "02" серпня 2017 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко