Справа № 712/13251/17
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/890/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року УПФ України в м. Черкасах Черкаської області звернулось до суду з указаним позовом, просить скасувати постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 12 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 54717209.

Позов обґрунтовано тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 року управління ПФ зобовязано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 15.07.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум».

28.08.2017 року управління ПФ надійшла вимога державного виконавця від 18.08.2017 року №6758 про стягнення з управління на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 2969,00 грн.

29.08.2017 року управлінням виконано вимогу державного виконавця та перераховано вищезазначену суму на рахунок ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області, що підтверджується платіжним дорученням від 29.08.2017 року №3251.

14.09.2017 року управлінням отримано постанову від 13.09.2017 року №51523722 про стягнення виконавчого збору в сумі 296,90 грн., постанову від 13.09.2017 року №51523722 про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 104,42 грн.

Управлінням сплачено вказані суми, що підтверджується платіжним дорученням №758 від 28.09.2017 року.

Вказували на те, що до складу витрат виконавчого провадження безпідставно включено 51 грн за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень. Просили скасувати постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 12 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 54717209.

У судове засідання представники позивача та відповідача не зявились, скерували до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача та надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом установлено, що постановою від 12 жовтня 2017 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2В. стягнуто з боржника УПФ витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 51,00 грн.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

class=rvts14>За змістом статті 42 Закону 1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до п.2, п.3 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.12р. № 512/5, зареєстрованої в Мінюсті від 02.04.12р. за №489/20802 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Інструкція) фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року N 554.

Витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що до витрат виконавчого провадження безпідставно включено 51 грн за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень, оскільки включення цих витрат до витрат виконавчого провадження передбачено наказом Міністерства юстиції України від 24 березня 2017 року № 954/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження».

За таких обставин, суд констатує відсутність правових підстав для скасування постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 8, 9,11, 17, 94, 99, 128, 159-163, 181 КАС України, ст.ст. 9, 19, 152 Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про стягнення витрат виконавчого провадження відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови, в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий: Т.Є. Троян