Справа № 814/2248/17
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

29 листопада 2017 року справа № 814/2248/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в письмовому провадженні розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

доКазанківської виправної колонії № 93, вул. Індустріальна, 4, с. Новоданилівка, Казанківський район, Миколаївська область, 56022

провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Казанківської виправної колонії № 93 (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо його звільнення за власним бажанням; зобов'язати відповідача внести зміни до наказу про звільнення в частині підстав звільнення, зокрема змінити підставу звільнення з власного бажання на досягнення віку; зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 20 календарних років служби.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідач безпідставно звільнив його за власним бажанням, тоді як він має право на звільнення за віком і, відповідно, має право на грошову допомогу в разі його звільнення за цією підставою.

Відповідач позов не визнав, в письмових запереченнях послався на те, що умовою для звільнення позивача за віком, є досягнення ним граничного віку в 55 років, тоді як позивач цього віку не досяг (а. с. 19-21).

Сторони подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а. с. 25-26). Згідно ст. 122 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що обидві сторони скористались своїм правом на розгляд справи в письмовому провадженні та приймаючи до уваги те, що їх вимоги і заперечення викладені письмово, суд вважає, що маються підстави, передбачені вищенаведеною нормою КАС України, для розгляду справи в письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

18 вересня 2017 р. позивач подав до відповідача рапорт, в якому просив звільнити його за віком, на підставі ст. 77 ч. 1 п. 3 Закону України "Про Національну поліцію" (а. с. 10).

27 вересня 2017 р. відповідач видав наказ № 128 о/с-17, відповідно до якого позивача звільнено в запас за ст. 77 ч. 1 п. 7 Закону України "Про Національну поліцію", тобто за власним бажанням, тоді як позивач просив звільнити його за віком (а. с. 11).

Відповідач є установою виконання покарань, діяльність якого регламентована Законом України "Про державну кримінально-виконавчу службу України".

Відповідно до ст. 23 ч. 5 цього Закону, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, порядок проходження позивачем служби, відповідно, і звільнення з неї, визначається нормами Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач у своєму рапорті клопотав звільнити його за віком.

Відповідно до ст. 77 ч. 1 п. 3 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Отже, для звільнення за віком на підставі ст. 77 ч. 1 п. 3 Закону України "Про Національну поліцію" необхідна така умова, як досягнення особою граничного віку перебування на службі в поліції, при цьому цей граничний вік передбачений саме цим Законом.

В свою чергу ст. 76 ч. 1 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейські, які мають спеціальні звання молодшого складу поліції, перебувають на службі до досягнення ними 55-річного віку.

Позивач на момент звільнення не досяг граничного віку перебування на службі в поліції в 55 років.

Таким чином, позивач не відповідає критерію граничного віку, який встановлений ст. 76 ч. 1 Закону України "Про Національну поліцію", а тому не може претендувати на його звільнення саме за віком.

З приводу доводів позивача про те, що він є пенсіонером за віком, у відповідності до ст. 12 ч. 1 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд зазначає таке.

У відповідності до наведеної норми, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Позивач помилково ототожнює досягнення ним пенсійного віку в 45 років та набуття ним права на пенсію за вислугою років, відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", із звільненням за віком у разі досягнення встановленого 55-річного граничного віку відповідно до Закону України "Про Національну поліцію".

Тобто позивач дійсно має право на пенсію за вислугою років, але для звільнення за віком на підставі ст. 77 ч. 1 п. 3 Закону України "Про Національну поліцію", він повинен досягти 55-річного.

Оскільки не може бути задоволена вимога позивача про зміну підстав його звільнення, відповідно, не підлягає задоволенню і його похідна вимога про нарахування вихідної допомоги у зв'язку із звільненням за віком.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя Мороз А. О.