Справа № 2а/0270/2027/11
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/0270/2027/11
Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Голоти Л. О.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України, територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України, територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області, про скасування наказу від 19 квітня 2011 року № 88 в частині анулювання ліцензії серії АВ № 497669 від 18.11.2009 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2010 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволений частково, скасований наказ відповідача в частині анулювання ліцензії, з мотивів протиправності його прийняття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без уповноваженого представника.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 як субєкт господарювання, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований виконавчим комітетом Вінницької міської ради 17.07.2003 року.

Відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та Закону України "Про автомобільний транспорт" розроблені Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", які затверджені наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства транспорту та звязку України № 9/119 від 1.02.2008 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.02.2008 року за № 140/14831, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства транспорту та звязку України № 212/426 від 02.07.2010 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 отримав ліцензію Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт".

За результатами проведеної посадовими особами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області позапланової перевірки діяльності ліцензіата з питань додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", складено акт № 103 від 13.04.2010 року.

У вказаному акті зазначено про виявлення порушення п. 2.3.13 Ліцензійних умов.

На підставі даного акту відповідачем прийнято наказ № 88 від 19.04.2011 року, в тому числі, щодо анулювання ліцензії АВ № 497669 від 17.11.2009 року про надання фізичній особі - підприємцю права на провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування. Даний наказ є одночасно предметом оскарження у даній справі.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, тому що позивачем не було допущено зазначених в акті перевірки порушень вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Відповідно до преамбули Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 1 червня 2000 року, цей Закон визначає види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування.

Пунктом 33 статі 9 вказаного Закону, ліцензуванню підлягає діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт".

Згідно з абзацом 1 статті 20 Закону № 1775 державний нагляд за додержанням органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", яким є відповідач у справі.

Наявність зазначеної компетенції підтверджена положеннями абзацу 16 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2004 року № 2344-ІІІ та Положенням про ОСОБА_4 державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2004 року № 1190 (надалі - Положення № 1190).

Згідно з пунктом 1 частини 4 Положення № 1190, ОСОБА_4 державна інспекція на автомобільному транспорті відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів, що регулюють організацію перевезення пасажирів і вантажів.

Вичерпний перелік підстав для анулювання зазначений статтею 21 Закону України 1775. Під час апеляційного перегляду встановлено з письмових пояснень, заперечень та апеляційної скарги відповідача, що такою підставою відповідач вважає порушення п. 2.3.13 Ліцензійних умов, а саме: ліцензіатом не забезпечено оформлення трудових відносин з водіями, відповідно до положень трудового законодавства.

Всі обставини, які були викладені в акті перевірки, запереченнях та в апеляційній скарзі спростовуються матеріалами справи.

Між позивачем, як суборендарем, та фізичними особами - підприємцями ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як суборендодавцями, договорів, їх предметом є передача позивачу в суборенду автобусів разом з екіпажем. Водії знаходяться в трудових відносинах з суборендодавцями. Доказами цьому є відповідні трудові договори.

Стаття 798 Цивільного кодексу України встановлює загальну правову норму, згідно якої предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 805 цього Кодексу, управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

Анулювання ліцензії є видом адміністративно-господарської санкції відповідно до статті 239 Господарського кодексу України. Застосування зазначеної санкції можливо за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності відповідно до статті 238 зазначеного кодексу. Склад зазначеного правопорушення повинен включати в себе всі складові притаманні правопорушенню.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає недоведеним відповідачем правопорушення, за яке до позивача застосована адміністративно-господарська санкція у вигляді анулювання ліцензії, внаслідок чого спірний наказ є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підтримує висновок суду щодо неправомірності анулювання ліцензії.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області, залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя < Список > ОСОБА_1

Судді < Список > ОСОБА_4

< Список > ОСОБА_2

< Список >

< Список >