Справа № 2-а-2085/10/0211
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2085/10/0211
Головуючий у 1-й інстанції: Дернова В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Боровицького О.А.,Драчук Т.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 09 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді ОСОБА_2 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області про визнання неправомірними дій Відповідача ,зобов'язання провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням проведених виплат; зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 09 грудня 2010 року позов задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області; зобовязано Відповідача провести з 18.05.2010 року позивачу перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, постраждалій від наслідків Чорнобильської катастрофи 4 категорії, згідно зі ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 15% мінімальної пенсії за віком; зобовязано провести Позивачу перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за 2009 р., з 01.10.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Відповідач - управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області - звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних в ній доказів, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи згідно з п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після, виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 4 категорії призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів не приймає до уваги положень ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсій за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеної законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним, до 1,2,3,4 категорій. перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється, у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Всупереч ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу вказана доплата виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року

З огляду на те, що Закон України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року відповідач не правомірно виплачував додаткову пенсію в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 51 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених ст. 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо наявності у відповідача обовязку нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Оцінюючи доводи апеляційної скарги Відповідача в частині позовних вимог про перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 р., відповідно до ст.ст. 40,42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та прийняте судом першої інстанції рішення, колегія суддів враховує таке.

17.09.2010 р. позивач на підставі положень ст. 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" звернувся із письмовою заявою до відповідача про перерахунок її пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.. В свою чергу, відповідач, обґрунтовуючи власні дії спільним листом Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України від 11.03.2009 р. № 4096/02-01, провів вказаний перерахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням Рішення Конституційного суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р., передбачено проведення перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Статтею 42 вказаного Закону визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону;

Розпорядження про перерахунок та рішення про відмову в перерахунку пенсії позивач не оскаржив.

Колегія суддів зазначає, що правові наслідки для позивача створює розпорядження, та рішення а не дії, внаслідок чого має місце неправильно визначений предмет спору, розпорядження та рішення у межах спірних відносин є способом реалізації відповідачем владних управлінських функцій, як суб'єктом владних повноважень.

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та її страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування№1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (Доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині. 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом б підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 і визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 нього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту б статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058 від 9 липня 2003 року.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови № 530 від 28 травня 2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян не можуть застосовуватись до спірних відносин , відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2009 рік відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 195 КАС України, яким суду апеляційної інстанції надано право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позову про перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік, підлягає скасуванню. В іншій частині постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області задовольнити частково .

Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 09 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області про перерахунок пенсії, - скасувати в частині задоволення позову про визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України м. Ладижин Вінницької області щодо відмови в проведені перерахунку пенсії за показниками середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, зобов'язання управління Пенсійного фонду України м. Ладижин Вінницької області провести перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік .

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання дій управління Пенсійного фонду України м. Ладижин Вінницької області щодо відмови в проведені перерахунку пенсії за показниками середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік неправомірними та зобов'язання управління Пенсійного фонду України м. Ладижин Вінницької області проводити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік відмовити.

В іншій частині постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 09 грудня 2010 року залишити без змін.

.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар