Справа № 159/2987/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11231/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.

за участю секретаря судового засідання Токрот Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернулось з адміністративним позовом про визнання дій незаконними та скасування постанови від 30.06.2017 року у виконавчому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки рішення суду по справі № 159/423/17 управлінням було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження - 11 травня 2017 року, без участі відповідача, то і витрати в сумі 122,80 грн., які містяться в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, нараховані безпідставно.

Враховуючи, що оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Гриценя Г.Г., які виявилися у винесенні постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 30.06.2017 р. ВП № 53910604, яка винесена на підставі виконавчого листа по справі № 159/423/17, виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області, та якою передбачено стягнути з управління 122,80 грн. витрат на проведення виконавчих дій, та скасувати вказану постанову.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Суд виходив з того, що при закінченні виконавчого провадження з підстав передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ (Закону України) «Про виконавче провадження», виноситься постанова про стягнення витрат виконавчого провадження. Однак, у випадку добровільного виконання боржником судового рішення до відкриття виконавчого провадження, вини в боржника в понесені органом ДВС витрат на виконавче провадження немає, а відтак і обов'язку відшкодовувати такі витрати в нього немає.

Судове рішення виконано 11.05.2017 року в повному обсязі, а постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 12.05.2017 року, тобто після виконання рішення.

Відносно вимог до ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області слід відмовити так як останній не є належним відповідачем виходячи з Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом МЮУ за № 512/5 від 02.04.2012 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що судом першої інстанції не враховано, що винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є початком примусового виконання рішення суду. Згідно ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» при закінчені виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про стягнення витрат. Подібне передбачено вказаною вище Інструкцією № 512/5.

Судові витрати понесені за користування автоматизованого системного виконавчого провадження, виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження.

Суд помилково оперує визначенням добровільного виконання судового рішення чи самостійно, чого не передбачено ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року.

Подібна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017 року у справі № 748/1049/17.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 12.05.2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Гриценею Г.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53910604 по примусовому виконанню виконавчого листа № 159/423/17, виданого 04.05.2017 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області про зобов'язання Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, починаючи з 01.01.2017 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку. 24.05.2017 року Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області повідомило відповідача про повне добровільне виконання вказаного вище виконавчого листа до відкриття виконавчого провадження, а саме - 11.05.2017 року. 30.06.2017 року старшим державним виконавцем вище зазначеного відділу примусового виконання рішень, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 53910604. 30.06.2017 року цим же державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, якою постановлено стягнути з Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в користь відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області 122,80 грн. витрат на проведення виконавчих дій, яка й стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом та інших законів, а також рішення, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 вказаного вище Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника. Вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні. Заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем. Інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Здійснивши системний аналіз ЗУ «Про виконавче провадження» з досліджуваного напрямку та виходячи з матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки пенсійним органом виконано рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 53910604 від 12.05.2017 року з примусового виконання виконавчого листа № 159/423/17 від 04.05.2017, відтак підстави для стягнення витрат на проведення виконавчих дій - відсутні, позаяк державний виконавець не провів будь-яких примусових виконавчих дій.

Крім того, з аналізу ч. 9 ст. 27, п. 9 ст. 39 та ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник звільняється від сплати виконавчого збору, коли виконав рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області залишити без задоволення, постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 159/2987/17- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич

Повний текст судового рішення виготовлено 08.12.2017 року.