Справа № 2а-2972/10/0212
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2011-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-2972/10/0212
Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Голоти Л. О.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 24 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Вінниці з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з вимогою про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_3 був залишений без задоволення.

Не погодившись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 звернувся до Вінницького апеляційного адміністративного суд з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справ матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої ст. 183-2 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 402360 від 10.06.2002 року. Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК № 059910 від 17.05.2005 року позивачу при огляді встановлена ІІІ група інвалідності безстроково, повязаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 призначена пенсія по інвалідності у відповідності до законодавства про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За приписами ст. 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, зокрема, інвалідам III групи, 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Згідно до частини 3 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених конституцією України та законами України основних соціальних гарантій визначені Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000року № 2017-3, за приписами ст.17 якого до основних державних соціальних гарантій включаються мінімальний розмір пенсії за віком. Частиною другою зазначеної статті встановлено, що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.19 цього Закону виключно законами України визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За таких обставин, колегія суду не згідна з висновком суду першої інстанції щодо правомірності відмови Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії, передбаченої ст. 50 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". А тому слід зобовязати ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Вінницької області здійснити перерахунок та виплату на користь позивача додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 травня 2010 року на весь час встановлення інвалідності.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області провести такий перерахунок позивачу, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, що розраховується виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходиться на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За приписами ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Статтею 10 Закону України Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку (непрацюючий громадянин), щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії, а також надає роз'яснення з питань призначення пенсії.

Однак всупереч вказаній нормі, Головним Управлінням Пенсійного Фонду України у Вінницькій області не було роз'яснено позивачу, як суб'єкту зазначеному у пункті 2 зазначеного Порядку, його право переведення на інший вид пенсії.

Головним Управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області було порушено право позивача на вибір пенсійних виплат.

Таким чином, позивач отримує пенсію, яка призначена на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за призначенням пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не звертався, а тому відсутні підстави для перерахування основної пенсії позивачу у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно Постанови Правління Пенсійного фонду України №11-2 від 27.06.2002 року головні управління Пенсійного фонду України здійснюють призначення (перерахунок) лише пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На підставі цієї ж Постанови призначення пенсій за Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснюють районні Управління Пенсійного фонду України.

Колегія суддів вважає, що відповідач при відмові у призначенні та нарахуванні позивачеві пенсії згідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", діяв на підставі та в межах повноважень, згідно діючого законодавства.

Суд вважає за необхідне розяснити що за нарахуванням та виплатою пенсії, яку обрав позивач, йому необхідно звернутись до районного Управління Пенсійного фонду України.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов до хибного висновку про те, що відповідач не має права нарахувати та виплачувати позивачеві додаткову пенсію у відповідності ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям рішення про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 24 листопада 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про перерахунок пенсії, - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Вінницької області щодо відмови в перерахунку додаткової пенсії відповідно ст. 50 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними.

Зобовязати ОСОБА_4 Управління Пенсійного фонду України в Вінницької області здійснити перерахунок та виплату на користь позивача додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановленої частиною першою 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 травня 2010 року на весь час встановлення інвалідності, з врахуванням проведених виплат.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно:

секретар