Справа № 461/1628/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/8583/17

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Святецького В.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 02.03.2017 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС в якому просить скасувати постанову № 5392/20900/16 від 24 лютого 2017 року в справі про порушення митних правил.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2017 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 24 лютого 2017 року т.в.о. заступника начальника ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 12 грудня 2016 року, виніс постанову у справі про порушення митних правил № 5392/20900/16, якою позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 69304,80 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 14 липня 2015 року ОСОБА_2, через митний пост «Краковець» ОСОБА_1 митниці ДФС, згідно митної декларації типу ІМ 40 ЕЕ №805130000/2015/008249 від 13.07.2015 р., ввіз на митну територію України товар, що перебуває під митним контролем, а саме - сідельний тягач для перевезення напівпричепів марки «DАF», модель ХF95.530, VIN- код ХLRАS47ХS0Е702486, 2006 р.в.

У відповідності до митної декларації ІМ 40 ЕЕ №805130000/2015/8249 від 13.07.2015 року, ОСОБА_2 зобов'язався доставити цей товар до Сумської митниці ДФС в термін до 24.07.2015 року.

Згідно отриманої відповіді від Сумської митниці ДФС від 31.07.2015 року №3150/10/18-70-24-57, зазначений вище товар у вказану митницю не надходив.

Одночасно за тим же фактом, 23 вересня 2015 року ОСОБА_1 митницею ДФС України було складено протокол про порушення митних правил №2171/20900/16, за яким ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 MК України.

Відповідно до статті 485 Митного кодексу України (далі - МК України) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до частин 1,2,4 статті 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Із змісту вказаних вище протоколу № 5392/20900/16 від 12.12.2016 року та постанови № 5392/20900/16 від 24.02.2017 року видно, що позивача притягнено до відповідальності за те, що він 14.07.2015 року ввіз на митну територію України товар, що перебуває під митним контролем, а саме - сідельний тягач для перевезення напівпричепів марки «DАF», модель ХF95.530, VIN- код ХLRАS47ХS0Е702486, 2006 р. в.

Тобто, дії були вчинені позивачем 14.07.2015 року, оскільки саме цього дня він перевозив вказаний транспортний засіб.

Про вчинення позивачем вказаних вище дій щодо транспортного засобу було відомо відповідачу ОСОБА_1 митниці ДФС ще 31.07.2015 року із відповіді Сумської митниці ДФС, також згідно протоколу про порушення митних правил №2171/20900/15 від 23.09.2015 року його притягнено за частиною 3 статті 470 МК України.

Тобто, у розглядуваній ситуації, датою вчинення порушення є 25.07.2015 року, а датою виявлення порушення є 23.09.2015 року. Із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

Згідно статті 529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 2, 6 статті 530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Рішення про скасування постанови і закриття справи про порушення митних правил приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, відповідно до частини 1 статті 531 МК України, є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Судом також встановлено, що супровідний лист про надіслання позивачу протоколу, відсутній в матеріалах справи, в якому було вказано дату, час та місце розгляду справи, та чи поштове відправлення направлялось за його адресою.

Також в протоколі зазначається про виклик позивача для надання пояснень на протязі 2016 року, однак відповідних будь яких доказів не подано апелянтом.

А тому вказане призвело до обмеження прав ОСОБА_2 у справі про порушення митних правил та її розгляді. Достатніх належних та допустимих доказів своєчасного сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи відповідно до вимог частин 1,2,4 статті 526 МК України суду не надано.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволені позовні вимоги, однак порушено норми процесуального права, щодо стягнення судового збору із відповідача, таким чином апеляційна скарга підлягає до частково задоволення, а постанова суду першої інстанції частковому скасуванню, а в іншій частині таке слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2017 року у справі №461/1628/17 скасувати в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України.

В решті постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2017 року у справі №461/1628/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку частини 3 статті 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Святецький

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено 08.12.2017 року