Справа № 812/1413/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Басова Н.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року справа №812/1413/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі №812/1413/17 за позовом Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про скасування постанови в частині стягнення виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Державна податкова інспекція у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області (далі ДПІ у м.Лисичанську) звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області (далі УДВС ГТУЮ в Луганській області), в якому просив скасувати постанову від 13.09.2017 ВП №54693406 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору в сумі 12800 грн. (а. с. 2-7).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у задоволенні зазначеного позову ДПІ у м.Лисичанську відмовлено (а.с.59-62).

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування доводів посилався на відсутність підстав для стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки в примусовому порядку виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 у справі №812/896/16 неможливе без участі боржника. Зазначає, що обовязковими умовами для стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішення, а виконавцем таких дій не вчинено (а.с. 90-93).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги з урахуванням письмових заперечень на неї і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року (залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року) у справі №812/896/16 позовні вимоги Державного підприємства «Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області, Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, стягнення надміру сплачених грошових коштів у сумі 594613,14 грн. задоволені: визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо ненаправлення висновку Управлінню державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 594613,14 грн.; зобовязано Державну податкову інспекцію у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству «Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн. (а.с. 25-33).

На підставі вищезазначеної постанови Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист (а.с.40).

13.09.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54693406 з примусового виконання виконавчого листа №812/896/16, виданого 06.09.2017 Луганським окружним адміністративним судом про зобовязання ДПІ у м. Лисичанську сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству «Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн. зазначеною постановою боржника зобовязано виконати судове рішення протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір в сумі 12800 грн. (а.с. 41).

20.09.2017 ДПІ у м.Лисичанську сформовано висновок №1668-07 про повернення Державному підприємству «Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн., який надано 21.09.2017 до Управління державної казначейської служби у м.Лисичанську. Зазначений висновок та реєстр висновків за платежами, належними Державному бюджету від 20.09.2017 №24 надіслані разом з листом ДПІ у м.Сєвєродонецьку від 21.09.2017 за №7255/12-09-07-04 до відповідача (а.с. 42-44).

Управління державної казначейської служби у м.Лисичанську листом від 25.09.2017 повернуло вищезазначений висновок без виконання, у звязку з ненадходженням на їх рахунок сум податків, зазначених в постанові Луганського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 у справі №812/896/16 (а.с. 45-46).

28.09.2017 ДПІ у м.Лисичанську повторно сформувало висновки №1706-07, №1707 про повернення Державному підприємству «Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на сумі 589407,14 грн., та 5206 грн. відповідно, які згідно реєстру висновків за платежами, належними Державному бюджету, надано 29.09.2017 до Управління державної казначейської служби у м.Лисичанську. Зазначений висновок та реєстр висновків за платежами, належними Державному бюджету від 28.09.2017 №26 надіслані разом з листом ДПІ у м.Сєвєродонецьку від 29.09.2017 за №7535/12-09-07-04 до відповідача (а.с. 45-49).

19.10.2017 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №54693406 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним фактичним виконанням виконавчого документа (а.с. 51).

20.10.2017 відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 12800 грн. (а.с. 52).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність (протиправність) прийняття відповідачем постанови від 13.09.2017 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №812/896/16 в частині стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404) та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) (далі Інструкція) в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

За приписами статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.5 ст.26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За приписами ч.6 ст. 26 Закону №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до п.8 розділу ІІІ Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3 ст.27 Закону №1404).

Згідно ч.5 ст. 27 Закону №1404 виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За приписами ч.9 Закону №1404 виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №54693406 від 13.09.2017 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800 грн. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законом №1404.

Позивач посилається на відсутність підстав для стягнення з боржника виконавчого збору на підставі п.6 ч.5 ст.27 Закону №1404, оскільки вважає, що виконання судового рішення у справі №812/896/16 здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Колегія суддів вважає безпідставними такі доводи позивача з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі Закон №4901) цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу встановлені ст.3 Закону №4901.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

На підставі аналізу вищенаведених норм, колегія суддів дійшла висновку, що Закон №4901 не розповсюджується на позивача-боржника у справі №812/896/16, оскільки застосовується лише до виконання рішень суду, які стосуються виключно стягнення коштів з боржника державного органу, а виконання цих рішень покладено лише на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.04.2017 у справі №812/896/16 зобовязано ДПІ у м. Лисичанську сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн.

Таким чином, державний орган зобовязано вчинити певні дії (вимоги немайнового характеру), а не стягнуто з нього суму переплати.

Діями відповідача при виконанні рішення суду є формування та направлення органу державної казначейської служби висновку про повернення державному підприємству Луганський регіональний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 594613,14 грн., що і було зроблено боржником 28.09.2017 (а.с.45-49).

При цьому первинні дії щодо початку примусового виконання рішення суду покладено саме на органи державної виконавчої служби, а не на органи державної казначейської служби.

Також є безпідставними посилання позивача на те, що виконання судового рішення можливе лише боржником, оскільки лише ДПІ у м. Лисичанську може сформувати та направити органу державної казначейської служби висновок про повернення державному підприємству «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», переплати з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, в сумі 594613,14 грн., державний виконавець не вчинив дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону №1404, а тому відсутні підстави про стягнення з боржника виконавчого збору.

Як зазначалось раніше, Закон №1404 містись в собі поняття виконавчого збору, яке полягає в тому, що це збір, який справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Початком примусового виконання рішення є прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій одночасно державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ст.26 Закону №1404).

За таких обставин законодавець не повязує звязком та наслідком дії державного виконавця, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону №1404, з підставою для стягнення виконавчого збору. Такою підставою є лише факт відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення, що і було зроблено відповідачем 13.09.2017. Розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, встановлено вірно на підставі ч.3 ст.27 Закону №1404 та дорівнює 12800грн. (чотири мінімальних розмірів заробітної плати (3200грн.*4)).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність стягнення з боржника виконавчого збору постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2017 ВП №54693406, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на встановлені обставини справи, норми матеріального закону, якими регулюються спірні відносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, внаслідок чого апеляційна скарга не підлягає задоволенню і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі №812/1413/17 за позовом Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про скасування постанови в частині стягнення виконавчого збору залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

ОСОБА_2