Справа № 803/1171/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11530/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Глушка І.В.,

ОСОБА_1

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі № 803/1171/17 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В:

11.09.2017 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, просив визнати протиправними та скасувати Накази ГУ ДФС у Волинській області №2381 від 31.08.2017 та №2382 від 31.08.2017.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 та постановити нове рішення про задоволення позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з підстав зазначених у підпункті 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі-ПК України) фактична перевірка може бути проведена лише у випадку виявлення під час попередньої перевірки порушень законодавства з питань визначених у пункті 75.1.3 статті 75 ПК України і лише з метою контролю щодо припинення попередньо виявлених порушень законодавства. Водночас, вказує, що зі змісту оскаржуваних наказів вбачається, що такі фактичні перевірки призначені для перевірки дотримання вимог ПК України та Закону України «Про оплату праці». При цьому, апелянт звертає увагу, що при проведенні фактичних перевірок в період з 09.08.2017 по 19.08.2017 податковим органом не було встановлено жодних порушень приписів ПК України та Закону України «Про оплату праці». Водночас, дотримання позивачем вимог законодавства у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій не було предметом фактичних перевірок, призначених оскаржуваними наказами. Окрім того, звертає увагу, що оскаржувані накази не відповідають вимогам законодавства за змістом, а саме не зазначені підстави для проведення фактичної перевірки, не вказано платника податку у якого проводиться перевірка, не зазначено, яка саме інформація отримана податковим органом від державних органів або органів місцевого самоврядування, що слугувало підставою для перевірки.

В судовому засіданні представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції, позивач в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, повноважного представника не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення представника відповідача в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент прийняття оскаржуваних наказів в ГУ ДФС у Волинській області були наявні підстави передбачені п.80.2.6 п.80.2 ст.80 ПК України, так як є чинними податкові повідомлення-рішення, які прийняті за результатами попередніх перевірок та якими встановлені порушення законодавства з питань, визначених у п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, а саме порушення норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій. Відтак, суд прийшов до висновку, що ГУ ДФС у Волинській області мало всі законодавчо обґрунтовані підстави для винесення наказу №2381 від 31.08.2017 «Про проведення фактичної перевірки» позивача за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 26 та наказу №2381 від 31.08.2017 «Про проведення фактичної перевірки» позивача за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 28 з зазначенням п.80.2.6 п.80.2 ст.80 ПК України. Крім того, з приводу посилань позивача на відсутність зазначення в оскаржуваних наказах підстав для проведення перевірки, реквізитів субєкта господарювання, інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування суд першої інстанції зазначив, що окремі дефекти в оформленні документа не можуть бути безумовною підставою для його скасування, оскільки зміст наказів є зрозумілим.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.04.2005, перебуває на обліку в Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, серед видів діяльності зазначено виробництво пива (11.05) (а.с.16-17).

31.08.2017 Головним управлінням ДФС у Волинській області видано Наказ №2382 «Про проведення фактичної перевірки» згідно з яким, керуючись п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5, п.п.80.2.6 п.80.2, п.80.8 ст.80 Податкового кодексу України, ст.35 Закону України «Про оплату праці» з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), наказано начальнику управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3 забезпечити проведення фактичної перевірки бару «Аверс», що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр.Соборності, 28, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про оплату праці», перевірку провести протягом 10 діб, починаючи з 01.09.2017 (а.с.7).

Також, 31.08.2017 Головним управлінням ДФС у Волинській області видано Наказ №2381 «Про проведення фактичної перевірки» згідно з яким, керуючись п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5, п.п.80.2.6 п.80.2, п.80.8 ст.80 Податкового кодексу України, ст.35 Закону України «Про оплату праці» з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), наказано начальнику управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3 забезпечити проведення фактичної перевірки міні-пивоварні, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр.Соборності, 26, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про оплату праці», перевірку провести протягом 10 діб, починаючи з 01.09.2017 (а.с.8).

На підставі наказів були виписані направлення №2422, №2423, №2424, №2425, №2426, №2427, №2428, №2429 від 01.09.2017 (а.с.47-54).

Після ознайомлення з вказаними наказами та направленням на проведення фактичної перевірки власник торгових обєктів ФОП ОСОБА_2 відмовився допустити перевіряючи до проведення перевірки, про що складено акт №335/0320-13-07 та акт №336/03-20-13-07 від 01.09.2017 (а.с.55,56).

Вважаючи накази про проведення фактичної перевірки від 31.08.2017 №2381 та №2382 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Так, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, в редакції чинній на момент винесення оскаржуваних наказів, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки закріплено ст.80 ПК України згідно з якою фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, вичерпний перелік яких закріплений підпунктами 80.2.1 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України

Так, відповідно до підпунктів 80.2.5, 80.2.6 пункту 80.2, які зазначені в оскаржуваних наказах як підстави для проведення фактичної перевірки, фактична перевірка проводиться: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Із змісту наведених вище правових норм вбачається, що обов'язковими обставинами (передумовами) для проведення фактичної перевірки згідно підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є отримання в установленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, а обов'язковими обставинами (передумовами) для проведення фактичної перевірки згідно підпунктом 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України є факт виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 ПК України.

При цьому, повинні існувати конкретні фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки, а підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов'язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.

Водночас, відповідно до пункту 80.3 статті 80 ПК України фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

Як вбачається зі змістів Наказів від 31.08.2017 №2381 та №2382 фактичну перевірку наказано провести на підставі підпунктів 80.2.5, 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (а.с.7, 8).

Згідно з наявними в матеріалах справи письмовими запереченнями на позовну заяву та додатковими поясненнями підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стало отримання від управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Волинській області інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, а підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України - виявлені за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, зафіксованих актами фактичних перевірок №03/163/40-01/НОМЕР_1 від 19.08.2017, №03/164/40-01/НОМЕР_1 від 09.08.2017.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу №2059 від 07.08.2017 ГУ ДФС у Волинській області 09.08.2017 проведено фактичну перевірку дотримання вимог чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів господарської одиниці бар «Аверс» за адресою м.Луцьк, пр.-т.Соборності, 28, що належить ФОП ОСОБА_2

За результатом проведеної перевірки складено акт №03/164/40-01/28/7003058 від 19.08.2017, яким встановлено порушення пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведення через РРО суми покупки, невидачі касового чека на суму покупки, невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків, а також не проведення контрольно-розрахункових операції, здійснених з використанням POS-терміналу, та не видача відповідного розрахункового документа (а.с.45-46).

На підставі висновків вказаного акта перевірки, ГУ ДФС у Волинській області 01.09.2017 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 91 грн. (а.с.88), яке позивачем не оскаржувалось, і є чинне.

Відповідно до Наказу №2060 від 07.08.2017, ГУ ДФС у Волинській області в період з 09.08.2017 по 18.08.2017 проведено фактичну перевірку з питань дотримання організаційних, технічних та технологічних вимог провадження господарської діяльності щодо виробництва та обігу алкогольних напоїв субєкта господарювання ОСОБА_2 за місцем здійснення діяльності м. Луцьк пр.-т. Соборності, 26.

За результатом проведеної перевірки складено акт №03/163/40-01/НОМЕР_1 від 19.08.2017, яким встановлено порушення вимог: ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії; ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - подання звітів про обсяги виробництва алкогольних напоїв за період з вересня 2016 року по липень 2017 року з недостовірними відомостями; пп. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - проведення розрахункової операції на суму покупки 450 грн. без застосування РРО та без видачі на руки розрахункового документа встановленої форми (а.с.42-43).

На підставі висновків акту перевірки №03/163/40-01/НОМЕР_1, ГУ ДФС у Волинській області 04.09.2017 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовану штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 грн. (а.с.89), яке не оскаржувалось, і є чинним.

Як вбачається з зворотного боку облікової картки платника податків ФОП ОСОБА_2, за обома податковими повідомленнями-рішеннями позивач сплатив визначені суми штрафних санкцій, що позивачем не заперечувалось.

Крім того, 21.08.2017 начальнику ГУ ДФС у Волинській області подано службову записку за підписом Начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів в якій зазначено, що фактичними перевірками ФОП ОСОБА_2 у міні-пивоварні за адресою м.Луцьк, пр.-т. Соборності,26 та бару «Аверс» за адресою м.Луцьк, пр.-т. Соборності,28 встановлено наступні порушення: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії, подання звітів про обсяги виробництва алкогольних напоїв за період з вересня 2016 по липень 2017 з недостовірними відомостями, проведення розрахункових операцій без застосування РРО та без видачі на руки розрахункового документа встановленої форми, невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті. Крім того, на час перевірки документів, які б підтверджували якість пива, яке було виготовлено та яке є в наявності, не надано, аналіз пива за усіма показниками, у тому числі показниками безпеки не проводиться. Зазначено, що під час перевірки не були надані технологічні інструкції на виробництво пива «Бурштинове» та «Портер темне», відсутні записи в технологічних журналах, визначити кількість наявного в танках готового пива.

Також в службовій записці зазначено, що перевіркою контрольних стрічок РРО за період з 01 липня по 17 серпня 2017 року здійснено моніторинг кількості проданого в літрах пива. Результати наведені у додатку 1 до службової записки. Аналіз продажів свідчить про те, що у період перевірки відповідно до контрольних стрічок збільшилась реалізація пива, що свідчить про непроведення в попередні дні реалізації пива через РРО і відповідно заниження зобовязань з акцизного податку з виробленого пива, що відображається в декларації з акцизного податку та в звітах 2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» та акцизного податку роздрібного продажу. Приховування фактичних продажів також впливає на сплату інших податків (а.с.41).

Судом першої інстанції з оглянутої в судовому засіданні копії постанови Луцького міськрайонного суду від 28.09.2017, яка набрала законної сили, встановлено, що на ФОП ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 685497 від 04.09.2017 за ч.1 ст.156 КУпАП (здійснення 09.08.2017 продажу 20 л. пива власного виробництва без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі), проте відносно позивача провадження закрите через відсутність складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 мав дозвіл на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, що підтверджено чинною ліценцією серії АС №003190 від 29.09.2016.

Системний аналіз зазначених обставин справи дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що наявність службової записки з викладенням даних побудованих на припущеннях від одного з структурних підрозділів того ж органу, що й проводив попередню перевірку, без наявності обєктивної інформації, яка б знайшла своє підтвердження, не може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України підстава для проведення фактичної перевірки та не може мати наслідком винесення оскаржуваних наказів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що підпункт 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України закріплену таку підставу проведення фактичної перевірки як виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 ПК України, тобто фактична перевірка повинна проводитись лише щодо тих фактів (порушень), які встановлені попередньою перевіркою (дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Водночас, питання дотримання ФОП ОСОБА_2 як роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ПК України та Закону України «Про оплату праці», яке відповідно до оскаржуваних Наказів №2381 та №2382 від 31.08.2017 є предметом фактичної перевірки вересня 2017 року, не перевірялось контролюючим органом при проведенні фактичних перевірок у серпні 2017, результати яких оформлено в актах №03/164/40-01/28/7003058 та №03/163/40-01/НОМЕР_1. Про порушення законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ПК України та законодавства про оплату праці не повідомлено і в службовій записці, де лише зазначено: перевіркою встановлено, що у підприємця ОСОБА_2 один найманий працівник бармен у барі «Аверс» ОСОБА_4, а також мається покликання на порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до п.80.6 ст.80 ПК України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Вказані обставини попередніми фактичними перевірками ФОП ОСОБА_2 не перевірялися і не зясовувались, висновки щодо таких не знайшли свого відображення ні в акті №03/163/40-01/28/7003058 від 19.08.2017 про результати фактичної перевірки з питань дотримання організаційних, технічних та технологічних вимог провадження господарської діяльності щодо виробництва та обігу алкогольних напоїв, ані в акті №03/164/40-01/НОМЕР_1 від 19.08.2017 про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Крім того, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Таким чином у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення та за умови пред'явлення направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення, оформлених відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України. При цьому одним із обов'язкових реквізитів наказу є зазначення суб'єкта господарювання, щодо якого призначається перевірка.

В оскаржуваних Наказах №2381 та №2382 від 31.08.2017 не зазначено суб'єкта господарювання, який підлягає перевірці, а лише зазначено, що об'єктом перевірки є бар «Аверс», що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр.Соборності, 28, та міні-пивоварня, що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр.Соборності, 26, що не дає можливості ідентифікувати суб'єкта підприємницької діяльності, який повинен бути інспектованим.

Підсумовуючи вказане, враховуючи невідповідності мети проведення фактичної перевірки зазначеним в Наказах №2381 та №2382 від 31.08.2017 «Про проведення фактичної перевірки» підставам для проведення такої, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження існування правових підстав для винесення Наказів №2381 та №2382 від 31.08.2017 «Про проведення фактичної перевірки», відсутність доказів щодо отримання інформації про порушення позивачем вимог законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ПК України та законодавства про оплату праці, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при винесені оскаржуваних наказів контролюючий орган діяв не на підставі та не в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, такі накази винесені з порушенням вимог пункт 80.2 статті 80 та пункту 81.1 статті 81 ПК України, що має наслідком задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних наказів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи положення адміністративного принципу «законності» (ст.9 КАС України), «поняття докази» (ст.69 КАС України), пояснення представника відповідача, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції щодо наявності законодавчо обґрунтованих підстав для винесення ГУ ДФС у Волинській області наказу №2381 від 31.08.2017 «Про проведення фактичної перевірки» позивача за адресою: м. Луцьк, пр.. Соборності, 26 та наказу №2381 від 31.08.2017 року «Про проведення фактичної перевірки» позивача за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 28, таким, що не підтверджений належними та допустити доказами. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що лише дотримання норм ПК України, якими встановлені умови та порядок прийняття контролюючим органом рішення про проведення фактичної перевірки, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, може бути належною підставою винесення наказу про проведення такої перевірки.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення позову.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 6720 грн. (шість тисяч сімсот двадцять гривень) сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі № 803/1171/17 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Накази Головного управління ДФС у Волинській області №2381 від 31.08.2017 та №2382 від 31.08.2017 про проведення фактичної перевірки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 6720 грн. (шість тисяч сімсот двадцять гривень) сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_1
Повний текст Постанови складено 08.12.2017