Справа № 2-1090/10/2205
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2011-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-1090/10/2205
Головуючий у 1-й інстанції: Зарєчна І.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Сапальової Т.В.,Смілянця Е.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

13.09.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України Деражнянському районі Хмельницької області про визнання дій відповідача неправомірними та про зобов'язання відповідача здійснити до моєї пенсії перерахунок з підвищеням її на 30%мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати з травня 2008 року по серпень 2010 року у відповідності з Законами України та зобовязати відповідача виплатити недоплачену позивачу щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за період з травня 2008 року по серпень 2010 року включно в сумі 3129 грн 80к (три тисячі сто двадцять девять гривень 80 к) та про зобов'язання відповідача нараховувати позивачу щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», надалі при нарахуванні пенсії.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2010 року позов задоволено частково, асаме: визнано неправомірними (незаконними) дії управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області щодо невиплати ОСОБА_3 грошової допомоги як особі, що має статус «дитина війни» за період з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2010 року, та зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2010 року включно, врахувавши виплати, які були проведені у 2008-2010 роках.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволені позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів у разі відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні і має право відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України Про соціальний захист дітей війнимає вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152 Конституції України та дати ухвалення рішень Конституційним Судом України, колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо наявності у відповідача обовязку нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми з 2 травня 2008 року по 31 серпня 2010 року включно, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Судом не враховано приписи ч.1 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до якої необхідною передумовою виплати пенсіїї є її нарахування, і лише в такому випадку невиплачені з вини органів Пенсійного фонду пенсіїї підлягають стягненню без обмеження строку.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що законодавець визначив можливість суду першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі вирішувати одночасно і питання про поновлення строків, за наслідками якого суд, якщо не знайде підстав для його поновлення, залишає позов без розгляду, що в свою чергу не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з аналогічними вимогами.

Отже суд першої інстанції порушив норму ст.100 КАС України, згідно якої, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала , не знайде підстав для поновлення строку , про що постановляється ухвала. позивач не заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. При цьому, питання про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку вирішується в порядку, передбаченому ст. 102 КАС України.

Враховуючи, що про своє порушене право позивач мав відомості під час щомісячного отримання пенсії, то поважні причини пропуску звернення до суду за висновком колегії суддів відсутні, тому наслідки пропуску строку звернення до суду підлягають застосуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що вимоги заявлені позивачем за межами строків звернення до адміністративного суду, слід залишити без розгляду.

Отже, дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду по вимогам, які стосуються періоду починаючи з травня 2008 року по 12.03.2010 року, суд першої інстанції мав би ще на стадії відкриття провадження у справі винести ухвалу про залишення адміністративного позову в цій частині без розгляду, та продовжувати розгляд справи по суті тільки щодо вимог, заявлених в межах шестимісячного строку.

Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст.99 КАС України, право позивача на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком підлягає захисту за період з 13.03.2010 року, оскільки позов подано до суду 13.09.2010 року.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнине залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Також, суд першої інстанції ухвалюючи оскаржувану постанову не здійснив розподіл судових витрат в порядку, передбаченому ч.3 ст.94 КАС України, тобто пропорційно задоволеним вимогам.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду на підставі пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Судові витрати підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до положень частини 3 статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області задовольнити частково .

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Деражнянському районі Хмельницької області про перерахунок пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити позивачу 30% надбавку до пенсії, як дитині війни, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком за період з травня 2008 року по 12.03.2010 року, - залишити без розгляду.

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області щодо відмови в перерахунку виплаченого ОСОБА_2 підвищення до пенсії у вигляді державної соціальної допомоги дитині війни за період з 13.03.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 30% надбавку до пенсії, як дитині війни, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з урахуванням вимог частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування починаючи з 13.03.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3,40 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 212, 254 КАС України

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

секретар