Справа № 2а/0270/883/11
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/0270/883/11
Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Залімського І. Г., Матохнюка Д.Б.

при секретарі: Погребняк О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача (апелянта): ОСОБА_2

відповідача (апелянта): ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги відкритого акціонерного товариства "СБК "Водпроект" та державної податкової інспекції у м. Вінниці на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства "СБК "Водпроект" до державної податкової інспекції у м. Вінниці про скасування податкових повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2011 року відкрите акціонерне товариство "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" (далі - ВАТ "СБК "Водпроект") звернулось до суду з позовом до державної податкової інспекції у м. Вінниці про скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 04.11.2010р., № /0 від 04.11.2010р. в частині визначення податкового зобовязання в сумі 63828,8 грн., № /1 від 10.12.2010р. та № /1 від 10.12.2010р.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2011 року зазначений позов задоволено частково, а саме, скасовано податкове повідомлення-рішення № /1 від 10.12.2010р. на загальну суму податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 751767 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням ВАТ "СБК "Водпроект" та ДПІ у м. Вінниці подали апеляційні скарги.

Так, позивач з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати незаконне, на його думку, судове рішення в частині відмови у задоволені позову щодо скасування податкових повідомлень-рішень № /0 (1) та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог вказує, що застосована оскаржуваними рішеннями сума фінансових санкцій по податку на прибуток визначена податковим органом всупереч п.п.17.1.3. п.17.1. ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за весь період в цілому, а не протягом одного звітного періоду, що вимагає нарахування фінансової санкції в розмірі 10 %.

Відповідач, у свої же апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність задоволення позову в частині визнання протиправним податкового повідомлення - рішення № /1 від 10.12.2010р. просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами відповідача на підставі направлень від 10.08.2010р. № 219/23 та від 28.09.2010р. № 268/23 проведена планова виїзна перевірка ВАТ "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007р. по 31.03.2010р., результати якої оформлено актом перевірки № 308/23/01039607 від 21.10.2010р.

Виявлені під час перевірки та зафіксовані у вказаному акті порушення полягали в тому, що позивачем не дотримано вимоги п.п.4.1.1. п. 4.1. ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 283/97-ВР від 22.05.1997р., зокрема підприємством не включено до валового доходу за 3-й квартал 2008 року дохід від реалізації робіт, товарів і послуг в сумі 638 285 грн. ОСОБА_4 сума доходу була включена до валових доходів в декларації за 2008 рік, однак штрафу в розмірі 5 % у зв'язку із самостійним виправленням помилок підприємство в декларації за 2008 рік не нарахувало.

Окрім того, було встановлено порушення п.п.4.2.1. п. 4.2. ст.4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-IV, а саме: неутримання податку з доходів фізичних осіб з доходу, виплаченого платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору, а саме за договором купівлі-продажу приладу № Т-0901 від 25.02.2009р. - донарахована сума податку з доходів фізичних осіб становить 1125 грн., за договорами міни від 22.10.2008р. між ВАТ "СБК "Водпроект" та ОСОБА_5 донарахована сума податку з доходів фізичних осіб становить 49256,65 грн., а за договорами міни від 22.10.2008р. між ВАТ "СБК "Водпроект" та ОСОБА_6 донарахована сума податку з доходів фізичних осіб становить 200207,50 грн.

На основі вказаного акту були прийняті податкові повідомлення-рішення № /0 від 04.11.2010р. по податку з доходів фізичних осіб в сумі 751 767 грн. ( з яких 250 589 грн. - за основним платежем та 501 178 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) та № /0 від 04.11.2010р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 79 786 грн.

Не погоджуючись з даними рішенням позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, спочатку до ДПІ у м. Вінниці, яка своїм рішенням від 09.12.2010р. № 53702/25-09/149 первинну скаргу товариства залишила без задоволення. Повторна скарга ВАТ "СБК "Водпроект" рішенням ДПА у Вінницькій області від 10.02.2011р. № 2706/10/25-09 теж залишена без задоволення.

За результатами першого оскарження ДПІ у м. Вінниці винесено нові податкові повідомлення-рішення від 10.12.2010р. № /1 та №/1 ідентичні за змістом попереднім.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що предметом судового розгляду є саме останні податкові повідомлення - рішення від 10.12.2010р., так як в силу підпункту "б" п.п. 6.4.1 п. 6.4 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" первинні податкові повідомлення вважаються відкликаними, а отже жодних правових наслідків для позивача не породжують.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням від 10.12.2010 року та частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції, з яким погоджується і апеляційний суд, обґрунтовано виходив з такого.

Колегією суддів апеляційного суду зясовано, що відповідно до п.п.3.1.4. п. 3.1. акту перевірки № 308/23/01039607 перевіркою правильності визначення суми податку на прибуток встановлено заниження податку на прибуток у ІІІ кварталі 2008 року на суму 159 572 грн. та завищення податку на прибуток у IV кварталі 2008 року на суму 159 572 грн.

Позивачем сам факт існування зазначеного порушення не заперечується, оспорюється ж сума застосованих відповідачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 50%, які на думку товариства згідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000 №2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі Закон № 2181) мали б становити в розмірі 10% від суми недоплати.

Як вбачається, згідно з п.п. "б" п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону № 2181 контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму податкового зобовязання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях.

Згідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобовязання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 підпункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобовязаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків суми недоплати (заниження суми податкового зобовязання) за кожний день з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обовязкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше пятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Отже, вказаною статтею визначені межі загального розміру санкції, а не окремо за кожний період, як трактує позивач.

Тому враховуючи, що сума заниження податку на прибуток у ІІІ кварталі 2008 року становить 159 572 грн. то штрафні санкції на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону № 2181 застосовуються в розмірі 79786 грн. (50%).

Із аналізу зазначених норм чинного законодавства, та враховуючи встановлені судами фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав щодо часткового скасування податкового повідомлення-рішення № /1 від 10.12.2010р.

Доводи, наведені позивачем, не спростовують зазначених висновків, а тому не приймаються колегією суддів, як підстава для задоволення вимог його апеляційної скарги.

Що ж до доводів ДПІ у м. Вінниці про порушення позивачем п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", які полягають у не утриманні податку з доходів фізичних осіб з доходів, виплаченого платнику податку, відповідно до укладених договорів міни нерухомого майна на акції ВАТ "СБК "Водпроект", колегія суддів зазначає наступне.

Так, 07 серпня 2008 року черговими загальними зборами акціонерів ВАТ "СБК Водпроект" було прийнято рішення (Протокол № 2) про збільшення статутного капіталу товариства шляхом збільшення кількості акцій існуючої номінальної вартості за рахунок додаткових внесків та рішення про закрите розміщення акцій.

Відповідно до п.16 Рішення про закрите (приватне) розміщення акцій ВАТ "СБК Водпроект" акції розміщуються виключно серед акціонерів, які виявили бажання придбати акції згідно поданих ними заяв. Реалізація акцій іншим інвесторам (не акціонерам) не передбачається.

У звязку з цим 22 жовтня 2008 року між ВАТ "СБК "Водпроект" та ОСОБА_5, як акціонером товариства, було укладено договір міни, відповідно до якого ОСОБА_5 передає в якості додаткового внеску до статутного капіталу ВАТ "СБК"Водпроект" 77/1000 часток виробничо-лабораторного корпусу за адресою: м. Вінниця, Хмельницьке шосе,13 а ВАТ "СБК "Водпроект" приймає їх у власність для проведення додаткової емісії акцій ВАТ "СБК"Водпроект" та зобов'язується після проведення емісії передати у власність ОСОБА_5 акції відкритого акціонерного товариства "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" в кількості 3940532 штуки.

Підпунктом 1.5. пункту 1 вказаного договору зазначено, що вартість майна, яке ОСОБА_5 передає ВАТ "СБК "Водпроект" становить 985 133 грн., а за п.п.1.1.2 п.1 номінальна вартість простих іменних акцій, які передаються у власність ОСОБА_5 складає 985 133 грн.

Крім того, цього ж дня - 22.10.2008р., був укладений аналогічний договір міни між ВАТ "СБК"Водпроект" та ОСОБА_6, за яким акціонер ВАТ "СБК "Водпроект" - ОСОБА_6 передав в якості додаткового внеску до статутного капіталу ВАТ "СБК "Водпроект" 46/125 часток нежитлового приміщення за адресою: м. Вінниця, Хмельницьке шосе,13 а ВАТ "СБК "Водпроект" прийняв їх у власність для проведення додаткової емісії акцій ВАТ "СБК"Водпроект" та зобов'язався після проведення емісії передати у власність ОСОБА_6 акції ВАТ "СБК "Водпроект" в кількості 16 057 460 штуки.

Висновок відповідача про те, що відповідно до ст. 11 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" дохід платника податку від продажу обєктів нерухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.2 статті 7 цього Закону є невірним.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що передане акціонерами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 нерухоме майно є вкладом до статутного капіталі ВАТ "СБК "Водпроект" в розумінні ст. 13 Закону України "Про господарські товариства".

Згідно п.п. 9.6.2 п. 9.6 ст. 9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного фонду юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права вважаються придбанням інвестиційного активу.

Тобто, внесення акціонерами ВАТ "СБК "Водпроект" до статутного фонду нерухомого майна якраз і є операцією з придбанням інвестиційного активу, а не продажем обєктів нерухомого майна, що регламентується ст. 11 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" .

Отримані акціонерами товариства в обмін на частки нерухомого майна корпоративні права не відповідають визначенню оподаткованого доходу в розумінні п. 1.2 та 1.6 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", оскільки є інвестиційним активом, який обкладається податком з доходів фізичних осіб в особливому порядку: при отриманні інвестиційного активу фізична особа несе витрати, що дорівнюють вартості внесеного до статутного фонду майна, а обєкт обкладання податком з доходів фізичних осіб у неї виникне тільки в разі продажу (відчуження) цього інвестиційного активу в майбутньому ( п.п. 4.2.13 п. 4.2 ст. 4, п.п. 9.6.2 та 9.6.6 п. 9.6 ст. 9 Закону).

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що донарахування відповідачем суми податку з доходів фізичних осіб по операціях з внесення в статутний фонд нерухомого майна гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснено неправомірно, оскільки до спірних правовідносин ст. 11 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" застосуванню не підлягає.

З огляду на це суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення № /1 від 10.12.2010р. на всю суму донарахованого податку з доходів фізичних осіб, так як виокремлення частини визнаної позивачем суми - 1125 грн. є неможливим.

Таким чином ухвалене по справі судове рішення першої інстанцій є законним і обґрунтованим, а зазначена позиція ДПІ у м. Вінниці - помилковою.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 26.04.2011 року прийнята за вичерпних юридичних висновків при правильному застосуванні норми матеріального та процесуального права, тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги відкритого акціонерного товариства "СБК "Водпроект" та державної податкової інспекції у м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2011 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 вересня 2011 року .

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар