Справа № 2-а-75/10/0212
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2011-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-75/10/0212
Головуючий у 1-й інстанції: Осаулов А.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Драчук Т. О., Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області на постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 15 січня 2010 року у справі за адміністративним позовом головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2009 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Позивач) звернулось до Ленінського районного суду м. Вінниці з позом до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області (Відповідач) про скасування постанови.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15 січня 2010 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Вінниці та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову Ленінського районного суду м. Вінниці скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на виконанні в підрозділі примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області знаходився виконавчий лист по справі №2-а-1243/06 виданий 15.01.2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці, яким зобов'язано Вінницький обласний військовий комісаріат провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 18.01.2007 року державним виконавцем на підставі Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк боржнику для добровільного виконання рішення суду до 24.01.2007 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.02.2007 року замінено сторону виконавчого провадження з Вінницького обласного військового комісаріату на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

28.09.2009 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження з Вінницького обласного військового комісаріату на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з терміном виконання рішення до 05.10.2009 року, яка в подальшому була виконана в термін, який був наданий для виконання, про що було повідомлено державного виконавця та про що свідчить копія листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із вхідним штампом Головного управління юстиції у Вінницькій області від 05.10.2009 року.

09 листопада 2009 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшла постанова підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 30.10.2009 року про закінчення виконавчого провадження щодо виконавчого листа №2-а-1243/06 виданого 15.01.2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницького обласного військового комісаріату та постанова від 30.10.2009 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 850,00 грн. за не виконання в строк для добровільного виконання виконавчого листа 2-а-1243/06, виданого 15.01.2007 року.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що первинним боржником за виконавчим листом був Вінницький обласний військовий комісаріат, до якого протягом трьох років не застосовувались жодні процесуальні дії, в свою чергу Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області виконавчий лист виконаний в повному обсязі та в термін, наданий для його виконання, проте державним виконавцем не було взято до уваги дані обставини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.06 р. №1522 Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян та ст. 99 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 ріквід 19.12.06 р. за № 489-V органи Пенсійного фонду України з 1 січня 2007 року прийняли функції з призначення і виплати пенсій, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібвід 9.04.1992р. №2262. Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України врегульовано питання щодо передачі повноважень від одного органу виконавчої влади до іншого.

18.01.2007 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і надано боржнику - Вінницькому обласному військовому комісаріату строк для добровільного виконання до 24.01.2007 року, хоча державний виконавець, відповідно до вимог вказаної постанови Кабінету Міністрів України та Закону України Про виконавче провадження, мав би вживати заходів щодо заміни сторони виконавчого провадження з Вінницького обласного військового комісаріату на Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, а не надавати Вінницькому обласному військовому комісаріату строк для добровільного виконання рішення суду.

Таким чином, не врахувавши вище зазначені положення постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.06 р. №1522 Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян та ст. 99 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.06 р. за № 489-V, державний виконавець позбавив Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області можливості добровільного виконання рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.02.2007 року замінено сторону виконавчого провадження з Вінницького обласного військового комісаріату на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, а державним виконавцем постанову про заміну сторони виконавчого провадження винесено лише 28.09.2009 року, тобто більше ніж через два роки. Цією ж постановою державним виконавцем надано строк для виконання рішення до 05.10.2009 року, відповідно до вимог статей 5, 6 Закону України Про виконавче провадження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що строк, який наданий Відповідачем для виконання рішення суду до 05.10.2010 року, є фактично строком для добровільного виконання рішення суду, якого державний виконавець позбавив Позивача ще, починаючи з 18.01.2007 року, коли було винесено постанову про відкриття провадження.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обовязків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі. Виконавчий збір це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

Позивач виконав вимогу державного виконавця в строк, який був наданий йому для виконання, та повідомив державного виконавця про повне фактичне виконання виконавчого листа №2-а-1243/06, в звязку з чим, Відповідачем винесено постанову від 30.10.2009 року про закінчення виконавчого провадження.

Оцінючи вирішення вимоги щодо визнання дій державного виконавця такими, що суперечать чинному законодавству, колегія суддів вважає, що результатом оскаржуваних Позивачем дій стало прийняття Відповідачем рішення у формі постанови. При оскарженні такого рішення, суд перевіряє правомірність дій щодо його винесення (прийняття) і у випадку встановлення протиправності в таких діях, скасовує відповідне рішення. Вказане свідчить про те, що визнання протиправним та скасування рішення охоплює в собі й визнання неправомірними дій при його прийнятті, а тому питання неправомірності дій, у даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області є правонаступником Вінницького обласного Військового комісаріату, в звязку з чим всі дії відповідно до положень ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, вчинені до вступу правонаступника у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, в якій вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив, оскільки за вини державного виконавця не вчинялись всі дії щодо виконання постанови суду щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2, що, зокрема, проявилось і в позбавленні Позивача добровільного строку виконання рішення суду.

Хоча колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, проте вважає, що оскаржувану постанову прийнято з порушенням правил предметної підсудності, а відтак її слід скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

В даній справі Відповідачем є підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, який є органом державної влади, а тому даний спір підсудний окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" позовні заяви стосовно рішень, дій або бездіяльності державних виконавців та посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції підсудні окружним адміністративним судам, оскільки відповідачем у таких справах є відповідний орган державної виконавчої служби, незалежно від того, чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції повинен був повернути позовну заяву Позивачеві відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України як таку, що не підсудна цьому адміністративному суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалюючи постанову, Ленінський районний суд м. Вінниці здійснив розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 15 січня 2010 року у справі за адміністративним позовом головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Довженко О.Д. від 30.10.2009 року про стягнення з головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виконавчого збору у розмірі 850.00 грн. по справі №2-а-1243/06.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар