Справа № 310/7140/17
Суддя: Вірченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7140/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
07 грудня 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Кривякіна В.В., представника відповідача Смирнової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень по відмові у призначенні пенсії та зобов`язання здійснити певні дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердянського об`єднаного управління ПФУ в Запорізькій області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень по відмові у призначенні пенсії та зобов`язання здійснити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державної пенсії, тому він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, але відповідно до рішення Бердянського об`єднаного УПФУ від 02 березня 2017 року № 14 в достроковому призначенні на пільгових умовах ОСОБА_1 було відмовлено в зв`язку із відсутністю підтвердження його роботи в зоні відчуження та періоду роботи. Вважає вказану відмову незаконною, оскільки вона суперечить ст. 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Документом, який підтверджує статус особи, постраждалої наслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користуватися пільгами і компенсаціями, встановленими законодавством, є посвідчення учасника ліквідації на ЧАЕС. Крім зазначеного, згідно довідки командира військової частини № 89582 від 06 листопада 1986 року зазначений період участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Просив скасувати рішення відповідача від 02 березня 2017 року № 14, зобов`язати УПФУ призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку та виплатити заборгованість з дня звернення до УПФУ.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав, проси його задовольнити.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що позивач має право на призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку, це право підтверджено відповідними документами.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що с. Терехів не відноситься до зони відчуження, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження його права на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку. Крім зазначеного, позивачем було пропущено строк звернення до суду, визначений ст. 99 КАС України. Просила відмовити в задоволенні позову.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
ОСОБА_1 є особою, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

22 лютого 2017 року позивач звернувся до Бердянського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за результатами розгляду якої останнє рішенням від 02 березня 2017 року № 14 відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до вказаної норми Закону в зв`язку із тим, що з наданих документів не можливо встановити перебування заявника в зоні відчуження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів - 10 років. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно із ст. 65 вказаного Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком. При цьому документами, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Ч. 1 ст. 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до УПФУ для призначення пенсії, зокрема, була надана копія довідки військової частини № 39532 від 06 листопада 1986 року, з якої вбачається, що останній з 16 червня 1986 року по 24 липня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з архівних довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16 червня 2016 року № 179/1/6979, від 31 липня 2017 року № 179/1/1927, копії яких містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 прибував/відбував у відрядження у ВЗ «Славянка» військової частини НОМЕР_2 .

При цьому по архівних документах військової частини № НОМЕР_2 ВЗ «Славянка», яка забезпечувала зв`язком військову частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 16 червня 1986 року (наказ № 29) по 24 липня 1996 року (наказ № 67). Місце дислокації: с. Терехи.

Журнали доз опромінення до архіву не надійшли.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів УРСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» від 23 липня 1991 року № 106а, с. Терехів включено до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на користування пільгами, передбаченими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та, як наслідок, на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Крім зазначеного, суд не погоджується з думкою представника відповідача щодо пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності, оскільки, отримавши поштою рішення УПФУ про відмову йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, позивач звернуся із відповідною заявою про сприяння у вирішенні його питання до Пенсійного фонду України, який направив його заяву для розгляду та надання відповіді заявнику до Головного управління ПФУ в Запорізькій області. Відповідь на вказану заяву ОСОБА_1 отримав 12 червня 2017 року, після чого 21 серпня 2017 року позивач вкотре звернувся до відповідача і отримав лист від 31 серпня 2017 року № 180/М-4 про відсутність підстав для признання йому пенсії, в якому ОСОБА_1 було роз`яснено його право на оскарження дій УПФУ до органів вищого рівня або до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160-163 КАС України, суд

постановив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень по відмові у призначенні пенсії та зобов`язання здійснити певні дії задовольнити.

Скасувати рішення Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 березня 2017 року № 147 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплатити заборгованість по пенсії, починаючи з 22 лютого 2017 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М.Вірченко