Справа № 812/368/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиркін С.М
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року справа №812/368/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів: Василенко Л.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 р. у справі № 812/368/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (надалі - відповідач, податковий орган), з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не направлення висновків Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на заяву від 24.01.2017 року та від 26.01.2017 року та зобов'язання відповідача сформувати та направити Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області висновки про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності згідно заяв від 24.01.2017 року та від 26.01.2017 року на загальну суму 4384 грн. (а.с. 3-7, 180-181).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області щодо не направлення висновків Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на заяви від 24.01.2017, від 26.01.2017.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС України у Луганській області сформувати та направити Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області висновки про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, згідно отриманих заяв позивача, на загальну суму 43840,00 грн. (а.с. 192-196).

Відповідач, вважаючи вищезазначене судове рішення безпідставним та неогрунтованим, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано той факт, що уточнюючі декларації з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності за 2014 рік та за 2015 рік від 25.03.2016 року та за 2016 рік від 26.12.2016 року, якими позивачем зменшено річну суми орендної плати подано останнім відповідно до договору оренди землі від 19.01.2007 року № 41, але не враховано, що до даного договору внесено зміни додатковою угодою № 3 від 26.05.2009 року, а саме: до п. 5 розділу «Об'єкт оренди», в якому встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки на період будівництва 23 739,03 грн., а після завершення будівництва - 118 695,15 грн., до п. 9, 11 розділу «Орендна плата», якими встановлено, що орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в період 712,17 грн. на рік на період будівництва, що складає 3% від нормативної грошової оцінки - 11 869,52 грн. на рік після завершення будівництва, що складає 10,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На переконання апелянта, сума переплати, яка виникла за рахунок подання уточнюючих декларацій на підставі договору оренди землі від 19.01.2007 року № 41 без врахування змін до вказаного договору сформована незаконно та необґрунтовано. Крім того, апелянт зазначає, що ДПІ у м. Сєвєродонецьку відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України проведено камеральну перевірку, якою встановлено заниження об'єкта оподаткування, що є порушенням п. 288.1 та 288.5 ст. 288 ПК України та винесено податкове повідомлення-рішення № на суму 44 425,13 грн. (основний платіж з орендної плати за землю в сумі 35540,10 грн., штрафні санкції в сумі 8885,03 грн.), вказуючи, при цьому, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку у банку проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (а.с. 201-203).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

Позивач, ОСОБА_2 зареєстрований Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 18 серпня 1992 року у якості фізичної особи-підприємця, ідентифікаційний код фізичної особи-платника податків - НОМЕР_2), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28) та перебуває на обліку у відповідача, як платників податків, що підтверджується довідкою від 06.07.2009 року № 288 (а.с. 29)..

Відповідач, Покровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень, на яке чинним законодавством покладено владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до матеріалів справи, 19 січня 2007 між Сєвєродонецькою міською радою та Позивачем укладено договір оренди землі № 41, державна реєстрація від 26.01.2007 за № 41.

Пунктом 1 вказаного договору встановлено, що орендодавець, на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 28.12.2006 за № 612 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі комерційного використання (під будівництво прибудови з окремим входом та вітрини до магазину).

Згідно пункту 2 вказаного договору, в оренду передається земельна ділянка площею 0,0343 га.

Відповідно до пункту 9 цього договору, орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі у розмірі: 200,41 грн. на рік (на період будівництва) та 2705,60 грн. на рік (після завершення будівництва).

Зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку (п. 35 договору).

Додатковою угодою № 3 до договору оренди землі № 41 від 26.05.2009 року внесено такі зміни:

- пункт 5 розділу "Об'єкт оренди" викладено у наступній редакції «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період будівництва 23739,03 грн., після завершення будівництва 118695,15 грн.»;

- пункт 9, 11 розділу "Об'єкт оренди" викладено у наступній редакції «Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 712,17 грн. на рік на період будівництва, що складає 3% від нормативної грошової оцінки, 11869,52 грн. на рік після завершення будівництва, що складає 10,00 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки» (а.с. 169).

Додатковою угодою б/н до договору оренди землі № 41 від 2011 року внесено такі зміни:

пункт 5 розділу "Об'єкт оренди" викладено у наступній редакції «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 270 880,82 грн.»;

пункт 9, 11 розділу "Об'єкт оренди" викладено у наступній редакції «Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі: з 01.07.2011 року по 31.12.2011 року - 16 252,85 грн. на рік, що складає 6,00% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року - 18 961,66 грн. на рік, що складає 7,00% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року - 21 670,47 грн. на рік, що складає 8,00% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року - 24 379,27 грн. на рік, що складає 9,00% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2015 року - 27 088,08 грн. на рік, що складає 10,00% від нормативної грошової оцінки». Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі з 01.07.2011 по 31.12.2011 - 1354 грн. 40 коп., з 01.01.2012 по 31.12 2012 - 1580 грн. 14 коп., з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 1805 грн. 87 коп., з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 2031 грн. 61 коп., з 01.01.2015 - 2257 грн. 34 коп. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (а.с. 170).

17 лютого 2014 року позивачем до відповідача, засобами електронного зв'язку подано податкову декларацію з орендної плати за землю за 2014 рік, в якій зазначено, що річна сума орендної плати з юридичних осіб, яка підлягає сплаті складає 24 379 грн. 27 коп. При цьому, сума нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності з січня 2014 року по листопад 2014 року складає 2031 грн. 61 коп., а в грудні 2014 року - 2031 грн. 56 коп. (а.с. 124-128).

14 лютого 2015 року позивачем до відповідача, засобами електронного зв'язку подано податкову декларацію з орендної плати за землю за 2015 рік, в якій зазначено, що річна сума орендної плати з юридичних осіб, яка підлягає сплаті складає 33 833 грн. 01 коп. При цьому, сума нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності у січні 2015 року складає 2819 грн. 42 коп. щомісячно, а з лютого 2015 року по грудень 2015 року 3828 грн. 34 коп. (а.с. 129-133).

12 лютого 2016 року позивачем до відповідача, засобами електронного зв'язку подано податкову декларацію з орендної плати за землю за 2016 рік, в якій зазначено, що річна сума орендної плати з юридичних осіб, яка підлягає сплаті складає 48 482 грн. 71 коп. При цьому, сума нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності з січня 2016 року по грудень 2016 року складає 4040 грн. 22 коп. щомісячно (а.с. 134-138).

Рішенням господарського суду Луганської області від 19 липня 2016 року у справі № 913/943/15, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року визнано недійсною з моменту укладення додаткову угоду б/н від 2011 року, державна реєстрація від 27.10.2011 року за № 00334 до договору оренди землі № 41 від 19.01.2007 року, державна реєстрація від 26.01.2007 року за № 41, який укладений між Сєвєродонецькою міською радою та ОСОБА_2, припинено дію цієї додаткової угоди на майбутнє (а.с. 8-13).

Відповідно до вказаного судового рішення, яке набрало законної сили 28.09.2016 року, позивачем до відповідача подано уточнюючі податкові декларації з орендної плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), а саме:

- 25.03.2016 року позивачем подано уточнюючу декларацію за 2014 рік, якою зменшено податкове зобов'язання з орендної плати за землю на 2014 рік на суму 20 609 грн. 08 коп. із зазначенням, що сума зменшення податкових зобов'язань у період з січня 2014 року по листопад 2014 року складає 1717 грн. 43 коп. щомісячно, а у грудні 2014 року - 1717 грн. 35 коп. (а.с. 137-139), а також уточнюючу декларацію за 2015 рік, якою зменшено податкове зобов'язання з орендної плати за землю на 2015 рік на суму 29 124 грн. 05 коп. із зазначенням, що сума зменшення податкових зобов'язань у січні 2015 року складає 2426 грн. 98 коп., у період з лютого 2015 року по листопад 2015 року така сума складає 2427 грн. 01 коп., а у грудні 2015 року - 2426 грн. 97 коп. (а.с. 140-142);

- 26.12.2016 року позивачем подано уточнюючу декларацію за 2016 рік, якою зменшено податкове зобов'язання з орендної плати за землю на 2014 рік на суму 41 734 грн. 77 коп. із зазначенням, що сума зменшення податкових зобов'язань у січні 2016 року складає 3477 грн. 98 коп., у період з лютого 2015 року по грудень 2016 року така сума складає 3477 грн. 89 коп., (а.с. 143-145).

06 січня 2017 року позивач звертався до в.о. начальника Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області - ОСОБА_4 із заявою про надання акту звірки з оплати орендної плати станом на 01.01.2017 (а.с. 30).

Відповідно до Акту від 13.01.2017 № 5272-07, податковий орган зазначив, що станом на 31.12.2016 року у позивача наявне позитивне сальдо розрахунків в сумі 51628,06 грн (а.с. 31).

Зазначене підтверджується також даними інтегрованої картки позивача, як платника орендної плати за землю (а.с. 78-80).

24.01.2017 року позивач звернувся до контролюючого органу із заявою, в якій просив перевести частину переплати з орендної плати за землю в сумі 7 040 грн. з рахунку НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_4 за період з 01.02.2017 року по 31.12.2017 року (а.с. 33).

Позивач звертався також 24.03.2017 року та 26.03.2017 року до контролюючого органу із заявами, в яких просив перевести частину переплати з орендної плати за землю в сумі 29 000 грн. та в сумі 7800 грн. відповідно з рахунку НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_5 в установі банку ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 304795 (а.с. 32-34).

Листом № 1723/12-14-13-01/20 від 08.02.2017 року відповідач повідомив позивача, що ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Донецькій області 07.02.2016 року направлено лист за вих.. № 1691/12-14-13-01/20 до Сєвєродонецької міської ради щодо стану розгляду справи № 913/943/15, а саме, щодо касаційного оскарження постанови Донецького апеляційного господарського суду, зазначаючи, при цьому, що оскільки вказана справа безпосередньо пов'язана з уточнюючими розрахунками по землі за 2014-2016 р.р., тому повернення надмірно сплачених коштів шляхом зарахування коштів на рахунок єдиного податку та зарахування на поточний рахунок позивача в установі банку в сумі 7040 грн., 29 000 грн. та в сумі 7800 грн. буде розглянуто після отримання відповіді від ради (а.с. 164).

Листом № 766 від 14.02.2017 року Сєвєродонецька міська рада повідомила відповідача, що не зверталась до суду касаційної інстанції з приводу оскарження постанови Донецького апеляційного господарського суду по справі № 913/943/15 та не подавала клопотання про зупинення виконання ухвали апеляційного суду та рішення господарського суду (а.с. 163).

Оскільки відповідач у встановлений ст. 43 Податкового кодексу України не підготовив та не направив Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку висновок про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за землю, позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів № 787.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.147 ПК України встановлено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата);

Відповідно до статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельної ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вже зазначалось судом, у позивача наявна переплата з орендної плати за землю, що підтверджується даними інтегрованої картки позивача, як платника орендної плати за землю наявна.

За правилами пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 43 Податкового кодексу України визначено умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.

Так, за приписами п. 43.3 ст. 43 ПК України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно п. 43.4 ст. 43 ПК України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Пунктом 43.5 ст. 43 ПК України визначено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків, за унормуванням п. 43.6 ст. 43 Податкового кодексу України, здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Пунктом 5 Порядку № 787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року N 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за N 1679/28124.

Відповідно до пунктів 4, 5, 7, 8, 9 Порядку № 1146, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до частини першої статті 67 2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Відповідно до вищезазначених правових норм, законодавством регламентовано чіткий порядок повернення суб'єктам господарювання надміру сплачених до бюджету коштів, який включає в себе сукупність послідовних дій учасників даних правовідносин, а саме:

1) звернення суб'єкта господарювання до територіального податкового органу із відповідною заявою;

2) встановлення податковим органом наявності факту переплати;

3) складання ним відповідного висновку та його надіслання органам ДКС України для повернення заявнику надміру сплачених коштів або винесення обґрунтованої відмови у задоволенні заяви.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, діючи у відповідності до чинного законодавства, а саме ст. 43 ПК України та Порядку № 1146, звернувся до відповідача із заявою про повернення надміру сплачених податкових платежів і факт переплати податковим органом не заперечується.

Разом з тим, всупереч вимог ст. 43 ПК України та Порядку № 1146, відповідачем не було складено і, відповідно, не направлено до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про відшкодування надміру сплачених коштів в сумі 4384 грн.

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, під час проведення ДПІ камеральної перевірки встановлено заниження об'єкта оподаткування, що є порушенням п. 288.1 та 288.5 ст. 288 ПК України та винесено податкове повідомлення-рішення № на суму 44 425,13 грн. (основний платіж з орендної плати за землю в сумі 35540,10 грн., штрафні санкції в сумі 8885,03 грн.).

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Після винесення податкового повідомлення-рішення № на суму 44 425,13 грн., позивач скористався своїм правом на судовий захист на оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення у судовому порядку.

Так, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року по адміністративній справі № 812/1041/17, залишеної без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 16 травня 2017 року № , яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» на суму 44 425,13 грн. (сорок чотири тисячі чотириста двадцять п'ять гривень 13 коп.).

Згідно ч.3 ст.254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова по адміністративній справі № 812/1041/17 набрала законної сили 23 листопада 2017 року.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, враховуючи, що постанова Луганського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року набрала законної сили 23 листопада 2017 року, вона є обов'язковою для виконання.

Враховуючи все вищезазначене, судова колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку щодо наявності достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не направлення висновків Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на заяву від 24.01.2017 року та від 26.01.2017 року та зобов'язання відповідача сформувати та направити Головному управлінню державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області висновки про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності та зобов'язання подати відповідний висновок.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі № 812/368/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: Л.А. Василенко

І.Д. Компанієць