Справа № 525/951/17
Суддя: Лисенко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/951/17
Провадження №2-а/525/29/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Лисенко Н.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Багачка Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації Полтавської області про визнання розпорядження, дій протиправними та дискримінаційними, скасування розпорядження та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася 19 вересня 2017 року до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішень, дій протиправними та дискримінаційними, зобовязання вчинити дії.

З адміністративного позову (а.с.1-6) з збільшеними та уточненими позовними вимогами, прийнятого до розгляду ухвалами суду від 26 жовтня та від 28 листопада 2017 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком. В звязку з розпочатою антитерористичною операцією на сході України в липні 2014 року за місцем проживання позивача в смт. Біле Лутугинського району Луганської області було припинено виплату пенсій, внаслідок неможливості доставки грошей на тимчасово окуповану територію. Як наслідок, 14 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 змушена була стати на облік як внутрішньо переміщена особа в сел. Велика Багачка Полтавської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 14 січня 2015 року № НОМЕР_1, яка є безстроковою та змушена була звернутися до Управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_2 районі, правонаступником якого є ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, з заявою про виплату пенсії. Як наслідок, позивач був поставлений на облік та було розпочато виплату пенсії шляхом перерахування коштів на її банківський картковий рахунок.

7 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 дізналася, що пенсійні виплати їй припинилися у квітні 2017 року. Як наслідок, 17 липня 2017 року позивач з метою зясування підстав припинення виплати пенсії через свого представника ОСОБА_4 звернулася до Управління ПФУ із відповідною заявою.

1 серпня 2017 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 отримано листа Управління ПФУ від 26 липня 2017 року № Ж-5, в якому було вказано, що з 1 квітня 2017 року виплата пенсії позивачу припинена на підставі розпорядження начальника Управління соціального захисту населення ОСОБА_3 РДА про скасування Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Крім цього у заяві про уточнення позовних вимог від 20 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 вказує, що виплата пенсії їй була припинена Розпорядженням Управління ПФУ від 31 березня 2017 року, а підставою для прийняття такого Розпорядження стало скасування довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 14 січня 2015 року № НОМЕР_1 розпорядженням Управління соціального захисту населення ОСОБА_3 РДА в Полтавській області від 29 березня 2017 року.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що відповідач ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області з 1 квітня 2017 року неправомірно зупинив виплату пенсії, а скасування вказаної Довідки згідно ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб не є підставою для припинення виплати пенсії позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила суд визнати розпорядження від 31 березня 2017 року та дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення з 1 квітня 2017 року виплати пенсії протиправними та дискримінаційними, скасувати розпорядження ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31 березня 2017 року про припинення з 1 квітня 2017 року виплати пенсії позивачу, зобовязати ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату пенсії та виплатити виниклу заборгованість ОСОБА_1 з 1 квітня 2017 року та встановити судовий контороль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області подати до суду у встановлений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду, а судові витрати покласти на відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Ухвалою суду від 21 вересня 2017 року відкрито скорочене провадження по справі та звільнено позивача ОСОБА_1 від оплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

5 жовтня 2017 року відповідачем ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області подані заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 та клопотання про розгляд справи за загальними правилами КАС України. Ухвалою суду від 6 жовтня 2017 року розгляд даної справи ухвалено проводити за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2017 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предметa спору Управління соціального захисту населення ОСОБА_3 районної державної адміністрації Полтавської області, ухвалою суду від 26 жовтня 2017 року прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог по даній адміністративній справі, a ухвалою суду від 28 листопада 2017 року прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог по даній справі.

В судові засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, в позові зазначено адресу для листування ОСОБА_4 в звязку з відсутністю пощтового звязку з смт. Білим Лутугінського району Луганської області, про час розгляду справи повідомлена за адресою, зазначеною в позові, до суду 24 жовтня 2017 року надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання ним позову в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судових засіданнях адміністративний позов ОСОБА_1 (із збільшеними та уточненими позовними вимогами) не визнали, в своїх поясненнях посилалася на обставини, що викладені в запереченнях на позов та просили суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки в звязку з скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо- переміщеної особи № НОМЕР_2 від 14 січня 2015 року, яка була видана ОСОБА_1 управлінням соціального захисту населення ОСОБА_2 РДА розпорядженням від 31 березня 2017 року ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплата пенсії позивачу була припинена, оскільки відповідач не може здійснювати контроль за виплатою пенсії на тимчасово окупованій території.

Представник третьої особи Управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_7 в судових засіданнях заперечував щодо задоволення позову ОСОБА_1, зазначив що довідка скасована на передбачених діючим законодавством підставах, сім'я ОСОБА_1, членом якої є ОСОБА_8, повернулася на тимчасово окуповану територію, це впершу чергу вбачається з заяви ОСОБА_1, поданої 23.02.2015 року.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши пенсійну справу ОСОБА_1, справу на сім'ю ОСОБА_1, про отримання допомоги, надану ОСОБА_7, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації Полтавської області про визнання розпорядження, дій протиправними та дискримінаційними, скасування розпорядження та зобовязання вчинити дії задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Згідно ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 8 ОСОБА_9 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_9 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі ОСОБА_9 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_9 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_9 України гарантується.

Судом встановлено та не оспорюється представником відповідача, що позивач ОСОБА_1 згідно пенсійного посвідчення серії ААА № 619800 виданого 27 жовтня 2000 року отримує пенсію по віку з 19 жовтня 2000 року і довічно (а.с.9).

Згідно довідки № НОМЕР_1 від 14 січня 2015 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька сел. Біле Луганської області вул. 8-го Березня, 2/5 перемістилася 14 січня 2015 року з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) до сел. Велика Багачка Полтавської області вул. К. Лібкнехта, буд. 30 (а.с.10).

14 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у ОСОБА_2 районі з заявою про перерахунок пенсії.

З розпорядження 10023 від 19 січня 2015 року ОСОБА_2 УПФУ вбачається, що загальний розмір пенсії ОСОБА_1 з 1 липня 2014 року становить 2042 грн. 52 коп.

23 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Управління праці та соціального захисту населення із заявою, в якій просила припинити виплату допомоги переміщеним особам на проживання з 1 березня 2015 року в звязку з виїздом по місцю реєстрації.

З акту обстеження матеріально побутових умов ОСОБА_1, жительки сел. Велика Багачка Полтавської області вул. Затишна, 30 від 27 березня 2017 року вбачається, що обстеженням встановлено, що ОСОБА_1 за зазначеною адресою перебування не проживає.

З розпорядження 132706 від 3 квітня 2017 року наданого відповідачем ОСОБА_2 обєднаним управління Пенсійного фонду України Полтавської області вбачається, що загальний стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 4 місяці 26 днів. Загальний розмір її пенсії за віком становить 1910 грн. 82 коп., з 1 березня 2017 року розмір пенсії становить 2084 грн. 24 коп., доплати становлять 137 грн. 64 коп., всього 2221 грн. 88 коп.

Рішенням Комісії від 29 березня 2017 року з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у складі заступника голови ОСОБА_2 РДА ОСОБА_10, голови комісії начальника управління соціального захисту населення ОСОБА_2 РДА ОСОБА_11, заступника голови комісії державного соціального інспектора управління соціального захисту населення ОСОБА_2 РДА ОСОБА_7, секретаря Комісії Здрилюк С.С., начальника ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_12, керівника відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_13, в.о. керівника відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Полтавській області ОСОБА_14, керівника районного центру зайнятості ОСОБА_15 на підставі подання управління соціального захисту населення № 5 від 28 березня 2017 року, акту обстеження та інших поданих матеріалів припинено ОСОБА_1 соціальні виплати як внутрішньо переміщеній особі.

Розпорядженням начальника УСЗН ОСОБА_2 РДА ОСОБА_11 від 29 березня 2017 року скасовано Довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № НОМЕР_2 від 14 січня 2015 року відповідно до абз.8 ст. 12 Закону України від 30.10.2014 р. № 1706 VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (а.с.12).

Розпорядженням ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31 березня 2017 року припинено виплату пенсії ОСОБА_1 до зясування.

Позивач ОСОБА_1 10 липня 2017 року звернулася до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про надання інформації, в якій просила повідомити їй чи знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ її пенсійна справа, з якої дати фактично її пенсійна справа знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ та за який період їй була виплачена пенсія. За які періоди їй не виплачена пенсія, на підставі чого припинена (призупинена) виплата пенсії та ким прийняте таке рішення. В разі припинення виплати пенсії на підставі рішення Управління ПФУ просила надати їй належним чином завірену копію такого рішення (а.с.11).

З повідомлення № Ж-5 від 26 липня 2017 року ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, адресованого ОСОБА_1 вбачається, що пенсія їй у ОСОБА_2 районі Полтавської області виплачується з 1 липня 2014 року на підставі поданої заяви про взяття на облік за новим місцем проживання та довідки про взяття особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Виплата пенсії припинена з 1 квітня 2017 року на підставі розпорядження начальника управління соціального захисту населення Великобагачаської РДА про скасування Довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № НОМЕР_2 від 14 січня 2015 року. В повідомлені вказано, що для продовження виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно звернутися до управління соціального захисту населення ОСОБА_2 РДА для отримання нової довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Після отримання даної довідки їй необхідно особисто звернутися із заявою про поновлення виплати пенсії до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (а.с.12).

З акту обстеження матеріально побутових умов ОСОБА_1, жительки сел. Велика Багачка Полтавської області вул. Затишна, 30 від 4 серпня 2017 року вбачається, що в склад її сімї входить чоловік ОСОБА_8, зі слів власника будинку ОСОБА_16 ОСОБА_1 відсутня за даною адресою приблизно три місяці.

Лист, що був направлений за адресою реєстрації ОСОБА_1 був повернутий відправнику власником житла.

Статтею 19 ОСОБА_9 України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_9 та законами України.

Статтею 24 ОСОБА_9 України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ст. 46 ОСОБА_9 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 ОСОБА_9 України).

Так, з метою встановлення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб прийнято Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 (далі - Закон № 1706) .

За правилами частини першої статті 1 Закону № 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частинами першою-третьою статті 4 Закону № 1706 визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону № 1706, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 7 цього Закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 365 від 08.06.2016 року затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 365).

Пунктом 2 Порядку № 365 визначено, що документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (далі - Порядок № 509). Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України № 1706 та абзацом шостим цього пункту.

Пунктом 9 Порядку № 509 у разі зміни місця проживання або змін у складі сім'ї у зв'язку з народженням дитини (або іншими обставинами) заявник звертається за виданням довідки до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання, а раніше видана йому довідка вилучається, про що вносяться відповідні зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо перемішених осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено, що прийняття заяв про переведення пенсійних справ, призначення пенсій, виплату допомоги на поховання, недоотриманої пенсії від осіб, місце проживання яких зареєстровано на територіях проведення антитерористичної операції, проводиться за місцем перебування таких осіб на обліку відповідно до порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, що підтверджується довідкою, копія якої залишається в органах Пенсійного фонду України.

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, реалізація права на отримання пенсійних виплат пов'язана з фактом реєстрації пенсіонера як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 7 Порядку № 365 для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

У відповідності до п. 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 365 від 08.06.2016 (далі - Порядок контролю № 365) контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

За правилами пунктів 6-7 Порядку контролю № 365 за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації. Представник робочої групи протягом одного робочого дня передає акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з'явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації.

Згідно пункту 12 Порядку контролю № 365 соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Стаття 12 Закону № 1706 визначає підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Так, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами наведеної норми рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад за місцем проживання та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. Вказані норми законодавства не визнані не конституційними і є обов"язковими для всіх громадян, підприємств, установ та державних органів.

Приписами 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають ОСОБА_9 України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009). 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає, оскільки довідка про реєстрацію позивача ОСОБА_1, як внутрішньо переміщеної особи була скасована відповідно до абз. 8 ст. 12 Закону України від 30.10.2014 р. № 1706 VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб(тобто відсутній факт реєстрації позивача як внутрішньо переміщеної особи), то відповідачем в даному випадку, правомірно було припинено виплату позивачеві пенсії.

Верховний Суд України у постанові від 12 квітня 2017 р. по справі № 6-51 цс 17 висловив правову позицію, згідно з якою державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду потерпілим на виробництві, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

Суд також зазначає, що позивач ОСОБА_1 не позбавлена права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території у разі поновлення факту реєстрації як внутрішньо переміщеної особи. Щодо застосування положень практики ЄСПЛ слід зазначити, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте ці положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Ведучи мову про «Закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на той самий критерій, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. справу "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (Case of James and others v. the United Kingdom), рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 3/1984/75/119, § 40. Цей критерій вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві.

В даному випадку припиняючи соціальні виплати, у тому числі пенсії, які є майном у розумінні практики ЄСПЛ, ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області діяло відповідно вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 року.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено факт свого проживання на час припинення виплати пенсії 01.04.2017 року і по даний час та належної реєстрації в сел. Велика Багачка Полтавської області вул. Затишна (колишня ОСОБА_17), 30 як внутрішньо переміщеної особи, з позову і досліджених судом документів вбачається, що позивач повернулася до покинутого місця постійного проживання і проживає в даний час на окупованій непідконтрольній органам державної влади України території в смт. Біле Лутугінського району Луганської області. З позову вбачається, шо їй відомо про скасування довідки про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № НОМЕР_1 від 14 січня 2015 року, але ніяких дій щодо поновлення реєстрації як внутрішньо переміщеної особи на підконтрольній органам державної влади України території до цього часу не здійснила.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 відповідають діючому законодавству і є підстави для відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19, 46 ОСОБА_9 України, ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , ст.ст.2, 10, 11, 12, 71,, 86, 160-163, 167 КАС України суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій, розпорядження протиправними та дискримінаційними, скасування розпорядження, зобовязання поновити виплату пенсії та виплатити заборгованість з 01.04.2017 року.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови суду складений 7 грудня 2017 року.

Суддя -