Справа № 525/434/17
Суддя: Лисенко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/434/17
Провадження №2-а/525/17/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Лисенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про оскарження рішення посадової особи ДАІ про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Згідно ст. 2 КАС України до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 19 квітня 2017 року до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства до поліцейського взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про оскарження рішення посадової особи ДАІ про притягнення до адміністративної відповідальності.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що 9 квітня 2017 року поліцейський взводу №1 ОСОБА_2 в сел. Шишаки Полтавської області по вул. Легейди, 50 склав відносно нього постанову серії ВР № 395380 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за те, що позивач ОСОБА_1 9 квітня 2017 року о 22 год. 16 хв. в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 з реєстраційним номером 87769 СК, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що він не може погодитися з вищевказаною постановою, оскільки дана постанова була винесена поліцейським взводу №1 ОСОБА_2 після 23 години 9 квітня 2017 року в сел. Шишаки Полтавської області в службовому автомобілі, де перебував позивач і не міг керувати транспортним засобом, який знаходився в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області, при цьому відповідач коли він вийшов з автомобіля не вимагав предявити посвідчення водія, а лише запропонував обстеження у Шишацькій ЦРЛ на визначення стану алкогольного спяніння. Крім цього, позивач ОСОБА_1 вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що позивач ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, він звернувся до суду із позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2, в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову серії БР 395380 по справі про адміністративне правопорушення від 9 квітня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. та закрити провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 20 квітня 2017 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні 4 травня 2017 року справа не розглядалася судом по суті через неявку відповідача, судові засідання призначені на 30 травня, 19 жовтня, 3 листопада 2017 року були відкладені за клопотання позивача ОСОБА_1, а судові засідання призначені на 11 серпня та 27 вересня 2017 року були відкладені за клопотанням представника позивача ОСОБА_3

В судові засідання 13 червня, 13 липня та 20 листопада 2017 року позивач по справі та його представник не зявилися.

В судовому засіданні 3 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 заявлений адміністративний позов підтримав в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалися на обставини, що в ньому викладені і просив його задовольнити.

Представником позивача ОСОБА_3 11 серпня 2017 року заявлено клопотання про витребування для огляду в судовому засіданні диска відеореєстратора, який знаходиться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 4 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 не зявився, до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач по справі поліцейський взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 в жодне судове засідання не зявився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи, до суду 29 листопада 2017 року надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, в заяві підтвердив, що при зупинці автомобіля водій ОСОБА_1 відмовився надати йому посвідчення водія, що підтверджується відповідним диском відеореєстратора, який додав до заяви від 29 листопада 2017 року.

Суд, вирішив за можливе розгляд справи проводити у відсутність сторін, застосовуючи при цьому положення ч.1 ст. 41 КАС України.

Суд, детально дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі на засадах змагальності та диспозитивності, і давши цим доказам належну оцінку, оглянувши диск відеореєстратора з записом події 9 квітня 2017 року, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про оскарження рішення посадової особи ДАІ про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, виходячи з таких правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

Між цим, за нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має посвідчення водія серія ВАЕ 254671 на право керування транспортними засобами категорії В (а.с.6).

9 квітня 2017 року постановою серія БР № 395380, що винесена в сел. Шишаки Полтавської області по вулиці Легейди, 50 (як вказано у постанові) (оригінал якої оглянутий в судовому засіданні) відповідачем по справі поліцейським взводу № 1 роти № 3 РПП БПОП ОСОБА_2, водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що він, 9 квітня 2017 року о 22 год. 16 хв. в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 з номерним знаком 87769 СК ,не маючи при собі посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП; даною постановою за вищевказане адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., що передбачений санкцією частини 1 цієї статті (а.с.7). Копія даної постанови була вручена ОСОБА_1 цього ж числа.

При аналізі наявних доказів у справі, суд вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З позовної заяви та з пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що оскаржувана постанова була винесена поліцейським взводу № 1 ОСОБА_2 після 23 години 9 квітня 2017 року в сел. Шишаки Полтавської області в службовому автомобілі, де перебував позивач і не міг керувати транспортним засобом, який знаходився біля його будинку в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області, при цьому поліцейський взводу № 1 ОСОБА_2 не вимагав предявити посвідчення водія, а лише запропонував обстеження у Шишацькій ЦРЛ на визначення стану алкогольного спяніння, ніяких пояснень з приводу пригоди поліцейський у нього не вимагав, протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складав.

Нормою ч.1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Отже, виходячи з вищевикладеного, предметом розгляду постанови у справі про адміністративне правопорушення від 9 квітня 2017 року за ч.1 ст.126 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 повинна була бути доведеність та наявність факту вчиненням даним водієм правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП (в межах винесеної постанови уповноваженим поліцейським), яка в даний час оскаржується в судовому порядку. У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідачем не надано доказів про те, що стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про те, що 09.04.2017 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Переглянутий судом запис відеореєстратора не має звуку, тому сам факт , що поліцейський ОСОБА_2 розмовляв з ОСОБА_1 біля його автомобіля , не свідчить про те, що він просив його надати посвідчення водія. Той факт, що поліцейський ОСОБА_2 лише запропонував ОСОБА_1 поїхати в лікарню на медосвідування наданими суду доказами не спростований.

Крім того не спростований і той факт, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про це адміністративне правопорушення.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_5 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258,276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що поліцейським ОСОБА_2 при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення ці норми також порушено, розгляд справи здійснено зі слів ОСОБА_1 в салоні автомобіля, що наданими суду доказами не спростовано.

Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 395380 від 9 квітня 2017 року, що винесена поліцейським взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про притягнення громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню.

Разом з цим, відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняте одне з рішень, зокрема, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд. З огляду на доводи, що викладені в обґрунтуванні заявленого позову та прийшовши до висновку про необхідність скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БР № 395380 від 09 квітня 2017 року за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1, з огляду на положення ст.293 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність направити провадження по справі про адміністративне правопорушення серія БР № 395380 від 09 квітня 2017 року за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 на новий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19, ч.2 ст.61 Конституції України, ст.ст.7,9,245,246,251,252,254,268,280,293 КУпАП, ст.ст.8,9,69,71,72,159,160,163,171-2 КАС України, Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 КУпАП, Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про оскарження рішення посадової особи ДАІ про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 395380 від 9 квітня 2017 року, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 про притягнення громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення серія БР № 395380 від 9 квітня 2017 року за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 8 грудня 2017 року.

Суддя -