Справа № 126/3083/17
Суддя: Губко В. І.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 126/3083/17

Провадження № 2-а/126/124/2017

"07" грудня 2017 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Губко В. І. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 13.10.2016 року, яка набрала законної сили, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області визнано протиправними дії Бершадського об'єднаного УПФ щодо відмови у здійсненні йому перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від розміру заробітку на час звільнення: Бершадське об'єднане УПФ України було зобовязано перерахувати ОСОБА_2 пенсію за вислугу років у розмірі 90% від розміру заробітку відповідно до довідки прокуратури Вінницької області від 03.08.2016 року № 18/257, починаючи з 01.09.2016 року без обмежень її максимального розміру та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням проведених виплат.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №389516 ОСОБА_2 помер 17.09.2017року.

Дружина померлого - ОСОБА_1 з 02.12.2007 року перебуває на обліку в Бершадському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

На даний час вона є вдовою померлого ОСОБА_2, який при житті отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

25 вересня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, згідно Закону України "Про прокуратуру".

Із повідомлення Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 18 жовтня 2017 року їй стало відомо, що Розпорядженням №156479 від 03.10.2017 року відповідач відмовив їй у призначенні вказаної пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-У111 з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до спеціальних законів, в тому числі згідно із Законом України "Про прокуратуру". У звязку із цим, на переконання відповідача, підстав для проведення перерахунку відповідно до Закону України "Про прокуратуру" немає.

Позивач вважає відмову відповідача щодо призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до норм Закону України "Про прокуратуру" неправомірною, зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-УІІ, який набрав чинності 15.07.2015 року, пенсія у звязку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не меншу 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сімї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім"ї. До непрацездатних членів сімї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ЗУ "Про прокуратуру". Зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 її покійного чоловіка та призначити пенсію у зв'язку із втратою годувальника в розмірі 60% його середньомісячного заробітку, починаючи з 18 вересня 2017 року та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням проведених виплат.

Представником відповідача суду було надано письмові заперечення, в яких позовні вимоги відповідачем не визнано оскільки ОСОБА_1 (01.12.1952 р.н) з 28.11.2007 року перебуває на обліку Бершадському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"

25.09.2017 року позивач, звернулася до Бершадського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про прокуратуру».

До членів сімї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, належать непрацездатні члени сімї (ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"). При цьому, непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку (ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування").

03.10.2017 року Бершадським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області відмовлено (розпорядження №156479) у призначені пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про прокуратуру».

У відповідності до п.19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сімї, 70 відсотків - на двох і більше членів сімї.

Однак, призначити пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» немає законних підстав, оскільки згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII- з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру»,«Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», « Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного Кодексів України, Положення про помічника - консультанта Народного депутата України, в разі прийняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах.

Оскільки, такий Закон прийнято не було, у визначений термін, зазначена вище норма Закону набула чинності з 01.06.2015, тобто після звернення позивачки та відмови відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, та подані заперечення, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних тверджень.

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення ОСОБА_1 №, яке видано 12.03.2008 року позивачці призначено довічну пенсію у звязку з досягненням пенсійного віку.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (до шлюбу Кухар) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 24.12.1971 року.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 13.10.2016 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90% середньомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року ( зі змінами, внесеними згідно із ЗУ від 05.10.1995 року №358/95 ВР, у редакції ЗУ від 12.07.2001 року № 2663-111, що діяла станом на травень 2008 року) на підставі довідки прокуратури Вінницької області №18/257 від 03.08.2016 року про заробітну плату, скасовано дане рішення та зобовязано Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-111, що діяв станом на вересень 2004 року) з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Вінницької області №18/257 від 03.08.2016 року про заробітну плату, починаючи з 01.09.2016 року, без обмеження її максимального розміру та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням проведених виплат. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Згідно свідоцтва про смерть, чоловік позивача ОСОБА_2 помер 17.09.2017 року.

Після смерті чоловіка, 25.09.2017 року позивач звернулася до відповідача з відповідною заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника.

Відповідно до повідомлення Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 18 жовтня 2017 року їй стало відомо, що Розпорядженням №156479 від 03.10.2017 року відповідач відмовив їй у призначенні вказаної пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-У111 з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до спеціальних законів, в тому числі згідно із Законом України "Про прокуратуру". У звязку із цим, на переконання відповідача, підстав для проведення перерахунку відповідно до Закону України "Про прокуратуру" немає.

Тобто, як встановлено судом при проведенні відповідного розрахунку пенсії по втраті годувальника відповідачем жодним чином не враховано постанову суду від 13.10.2016 року.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається па відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 року, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, посилання відповідача на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", є необґрунтованим, оскільки спірні правовідносини врегульовані нормативним актом, який набрав чинності пізніше.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Пенсія по втраті годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (Порядок №22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації); заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Відповідно до п. 2.3 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, а також, зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 2.8 Порядку №22-1 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Поряд з цим, з урахуванням вимог п. 2.3 Порядку №22-1 особа, яка звертається про призначення (переведення) пенсії у зв'язку з втратою годувальника, окрім документів, що повинні бути наявні у пенсійній справі, повинна надати: довідку про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Так, на дату смерті ОСОБА_2, 17.09.2017 року, його дружина ОСОБА_1 була непрацездатною, в зв'язку з досягненням пенсійного віку та вважалася такою, що була на утриманні померлого годувальника, в розумінні статті 36 Закону № 1058-IV, а відтак відноситься до кола осіб, що мають право на пенсію по втраті годувальника відповідно до ч.19 ст.86 Закону № 1697-VІІ.

П. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року визначено, що норми ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які наразі не внесені.

Тобто, із наведеного вище слідує, що дія ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» жодними Законами України не скасована.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні померлого чоловіка, має право на передбачену ч. 19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" пенсію у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 60% його середньомісячного заробітку, починаючи з 18 вересня 2017 року.

Керуючись ст. 19, 46, 55, 92 Конституції України, ст. 26, 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч.19 ст.86 Закону України «Про прокуратуру»; ст. 9, 71, 86, 94,100,159, 161-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Зобов'язати Бершадське обєднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та призначити пенсію у звязку із втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2, який помер 17.09.2017 року, в розмірі 60 відсотків його середньомісячного заробітку, починаючи з 18 вересня 2017 року та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, з урахуванням проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В. І. Губко