Справа № 607/11808/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10869/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі № 607/11808/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради та надання дозволу на відчуження квартири без дозволу органу опіки та піклування -

В С Т А Н О В И В :

21.09.2017 року позивач звернулася з позовом до Тернопільської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради та надання дозволу на відчуження квартири без дозволу органу опіки та піклування.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу від 22.09.2017 року і направити справу для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оспорювань рішення виконкому Тернопільської міської ради від 27 червня 2017 року №437 прийнято відповідачем у зв'язку з здійсненням ним повноважень як суб'єктом владних управлінських функцій. Відповідач не є власником квартири АДРЕСА_1, а тому між позивачем та відповідачем не може існувати спору щодо володіння, користування та розпорядження вказаним об'єктом нерухомого майна, як зазначено в оскаржуваній ухвалі суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та пояснення представника позивача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу судді суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається із змісту позовної заяви між сторонами виник спір щодо володіння, користування та розпорядження квартирою №64 по вул. Київська, 11а в м. Тернополі.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 104 КАС України передбачено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 Цивільно-процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За таких обставин, суд першої інстанції вважає, що подану заяву ОСОБА_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому, на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі та повернути позивачеві позовну заяву разом із всіма доданими до неї документами

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з такими висновками судді суду першої інстанції та вважає їх передчасними з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер).

Згідно із частиною 1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Зі змісту позовної заяви вбачаться, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про надання дозволу для реалізації нерухомого майна» від 27 червня 2017 року №437, а також надати дозвіл для відчуження квартири АДРЕСА_1.

Із змісту та підстав позову вбачається, що предметом спору є неправомірність, на думку позивача, рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про надання дозволу для реалізації нерухомого майна» від 27 червня 2017 року №437.

Враховуючи вказані законодавчі положення, зміст та підстави позову, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі прийнята судом першої інстанції передчасно, без оцінки належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач оскаржує дії відповідача як суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вказані законодавчі положення, аналізуючи матеріали справи суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі з тих підстав, що розглядуваний судом спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду цивільного судочинства.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до положень ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 199, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі № 607/11808/17 - скасувати та справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. Б. Хобор
Я. С. Попко

Повний текст судового рішення виготовлено 05.12.2017 року