Справа № 461/6561/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11392/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Дяків Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату з 01.08.2016 року пенсію за вислугу років відповідно до приписів п.«а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 61% відповідної суми грошового забезпечення, а саме за вислугу 20 років - 55% відповідної суми грошового забезпечення та за кожен рік вислуги понад 20 років - 3% відповідної суми грошового забезпечення; здійснити виплату недоотриманої за період з 01.08.2016 року суми пенсії, з врахуванням проведених виплат.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що оскільки Військово-лікарською комісією видане свідоцтво про хворобу в якому значиться «непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку», а не про непридатність до служби в поліції, тому пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного законодавства у розмірі 56% грошового забезпечення. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Галицького районного суду м.Львова від 01 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить постанову Галицького районного суду м.Львова від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 1995 року по 25.07.2016 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

На підставі наказу т.в.о. начальника Головного управління НП у Львівській області Загарії Д.Д. № 208 о/с від 25 липня 2016 року позивача, який перебував на посаді поліцейського-водія Буського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції ГУНП, звільнено зі служби в поліції з 31 липня 2016 року відповідно до п.2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Стаж служби в поліції становить: 22 роки 06 місяців 17 днів (а.с. 9).

Підставою звільнення слугувало свідоцтво про хворобу від 12 липня 2016 року № 150, видане Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській області», з якого вбачається, що позивач визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку (а.с.10).

Позивачу з 01.08.2016 року було призначено пенсію за вислугу років в розмірі 56 % відповідної суми грошового забезпечення.

13 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із запитом, щодо надання інформації, яка стосується підстав та структури нарахованої пенсії (а.с. 12-13).

Листом від 21.03.2017 року № 3067/03-25 відповідач повідомив позивача, що у свідоцтві про хворобу від 12.06.2016 року, виданому Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» та наданому уповноваженим підрозділом ГУ НП у Львівській області з пакетом документів для призначення пенсії за вислугу років зазначено: непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку. Таким чином, у зв'язку з тим, що військово-медичною комісією не прийнято рішення про непридатність позивача до служби в поліції пенсія призначена в розмірі 56 % відповідної суми грошового забезпечення (50% - за вислугу 20 років та 6% за 2 роки служби понад 20 років вислуги) (а.с. 14-15).

Згідно зі ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580) пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262).

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262 пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Станом на час призначення пенсії позивачу проведення військово-лікарської експертизи з метою, зокрема, визначення за станом здоров'я придатності до служби в органах внутрішніх справ, військової служби, здійснювалося відповідно до «Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України» (далі - Положення) та «Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України» (далі - Порядок) затв. наказом МВС України від 06 лютого 2001 року № 85.

Відповідно до п. 1.2 Положення військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Згідно із п. 1.1 Порядку медичний огляд проводиться згідно з п. 1.2 Положення з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Відповідно до п. 1.117 Порядку свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Жодних інших нормативно-правових актів, які б окремо встановлювали непридатність до служби в поліції, на сьогоднішній день в системі МВС або НП не існує.

З огляду на наведене, військово-лікарська комісія при прийнятті висновку про непридатність особи до військової служби не може вийти за межі формулювань передбачених Порядком.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що застосування положень вищевказаного Порядку суперечить Закону № 580, оскільки з прийняттям останнього такий Порядок не приведений у відповідність вимогам Закону, а Свідоцтво, що видане згідно вимог передбачених Порядком не може вважатися належним документом, який підтверджує факт непридатності позивача через хворобу до служби в поліції, і відповідно братися за основу при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії, так як таке видане ВЛК ГУМВС з огляду на наступне.

Позивач згідно Наказу звільнений зі служби в поліції, органи якої не входять до структури МВС, оскільки, як станом на день звільнення позивача з поліції, так і на час виникнення спірних відносин установлення хвороби поліцейському здійснюється згідно Порядку. При цьому, як уже зазначалось, цей Порядок містить вичерпний перелік постанов щодо придатності або непридатності до військової служби (а не до служби в поліції) іншого ж окремого порядку для поліцейських не існує. Розбіжність у формулюваннях наведених у Свідоцтві та п.2 ч.1 ст.77 Закону № 580 жодним чином не спростовує сам факт наявності хвороби, яка установлена поліцейському у відповідності до діючого Порядку, а отже така розбіжність не може слугувати підставою для зменшення відповідачем розміру належної позивачу соціальної виплати.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що свідоцтво про хворобу військово-лікарської комісії від 12 липня 2016 року № 150 є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, що стало підставою для звільнення позивача зі служби в поліції згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 (через хворобу), а тому позивач має право на призначення пенсії за вислугу років в підвищеному розмірі відповідно до п.«а» ч.1 ст. 13 Закону № 2262.

Щодо пропуску строку звернення до суду колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що порушення прав позивача носить триваючий характер, і про порушення такого він повинен був дізнатися в момент призначення пенсії, поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач не навів, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років з розрахунку 61 % відповідної суми грошового забезпечення в межах загального шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 22.03.2017 року та виплатити недоплачену пенсію, в решті позов щодо даних вимог слід залишити без розгляду.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198, 202,205,207,254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2017 року у справі № 461/6561/17 скасувати, та прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування пенсії 56 % відповідної суми грошового забезпечення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_3, призначеної з 01 серпня 2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_3 з 22 березня 2017 року відповідно до приписів пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із розрахунку 61 % відповідної суми грошового забезпечення, а саме: за вислугу 20 років - 55 % відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідної суми грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_3 відповідно до приписів пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із розрахунку 61 % відповідної суми грошового забезпечення, а саме: за вислугу 20 років - 55 % відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідної суми грошового забезпечення за період з 01.08.2016 року по 21.03.2017 року включно залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повний текст постанови виготовлено 07 грудня 2017 року.