Справа № 810/1657/17
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 грудня 2017 року м. Київ К/800/40621/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Бухтіярова І.О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 р.

у справі № 810/1657/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Київській області звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 р. у справі № 810/1657/17.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги вимогам ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 та п. 5 ч. 2 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційний скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі Головне управління ДФС у Київській області зазначає, що не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій просить суд касаційної інстанції Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 р. у справі № 810/1657/17.

Однак, з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що за результатами апеляційного розгляду справи Київським апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову від 07.11.2017 р., якою постанову Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 р. скасовано в частині задоволення позовних вимог та прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, а в іншій частині залишено рішення суду першої інстанції без змін, вимог щодо якої не заявлено, натомість скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, якого не існує у даній справі.

Таким чином, скаржнику потрібно надати уточнення до касаційної скарги, а саме зазначити судові рішення які оскаржуються та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Як встановлено суддею-доповідачем, скаржником долучено до касаційної скарги документ про повноваження представника Головного управління ДФС у Київській області - ОСОБА_2, виданий та підписаний в.о. начальника Головного управління ДФС у Київській області - О.А Кавилін, копії наказу про призначення якого не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 213 КАС України, до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Як встановлено суддею-доповідачем, в порушення вказаних вимог, скаржником не додано до касаційної скарги документу про сплату судового збору.

З 01.09.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 р. №484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2017 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 600,00 грн.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на момент подання позовної заяви, за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожитковий мінімум для працездатних осіб та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як свідчать матеріали касаційної скарги, у даній справі предметом розгляду спору є вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій, сума грошових зобов'язань та штрафних санкцій за якими становить 440 320,96 грн., тобто вимоги майнового характеру

Таким чином, на усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 283,85 грн. (440 320,96*0,01*120%).

Згідно ч. 3 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 213 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Виходячи з наведеного, суддя-доповідач вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику надати строк для усунення згаданих вище недоліків до 19.12.2017 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст. 108, ст.ст. 210 - 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без руху.

2. Встановити Головному управлінню ДФС у Київській області строк для усунення недоліків касаційної скарги до 19.12.2017 р.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України І.О. Бухтіярова