Справа № 640/15938/17
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 УПП у м. Харків ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову складену відповідачем серії БР №006356 від 07.09.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у розмірі 425 грн. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 07.09.2017 року о 15 год. 20 хв. позивач з дотриманням вимог ПДР України рухався на автомобілі CHERY E5 н.з. АХ8375ЕК в м. Харкові по пр-ту Людвіга Свободи, на перехресті з пр-том Перемоги позивач зайняв ліву смугу для здійснення повороту ліворуч, який дозволяється включенням додаткової секції світлофору. Слідом за двома автомобілями, що рухались попереду позивача, позивач здійснив поворот ліворуч на ввімкнений зелений сигнал додаткової секції світлофору. В районі будинку №59 по пр-ту Перемоги позивач був зупинений працівниками патрульної поліції, які звинуватили позивача в порушенні вимог п. 8.7.3 (з) ПДР вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками). Зважаючи, що патрульний автомобіль працівників поліції під час його маневру ліворуч, знаходився праворуч від позивача на перехресті з боку пр-ту Перемоги, вони не змогли візуально бачити, у якого режимі працює додаткова секція світлофору з боку пр-ту ОСОБА_3. Позивач попрохав працівника поліції ознайомити його з відеозаписом допущеного правопорушення, однак відповідачем було проігнороване його прохання. Не зважаючи на це, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності і винесено оскаржувану постанову. Від підпису зазначеної постанови позивач відмовився. Відповідачем було проігноровано вимоги ст. 251 КУпАП про залучення доказів при розгляді справи, також відповідачем зазначено не вірно адресу позивача. Позивач звертався зі скаргою до УПП у м. Харкові, відповідь на неї було спрямовану не на адресу позивача, тому позивач повторно звернувся зі скаргою, на що було надано відповідь, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, він може оскаржити його до суду. Крім того, відповідач розглянув справу за місцем зупинки транспортного засобу, не надав можливості скористатись своїми правами, та порушено приписи ст. ст. 278,279 КУпАП. Тому, відповідач розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, не дослідив обставини справи, а керувався лише домислами та припущеннями.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без своєї участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи сповіщений судом своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови, 07.09.2017 року о 15 год. 20 хв. в м. Харків на перехресті пр-ту ОСОБА_4 та пр-ту Перемоги, водій, керуючи транспортним засобом здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (з) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Диспозиція ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди….

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В оскаржуваній постанові не зазначено про відео-фіксацію, яка додається до постанови, та яку також не надано до суду відповідачем.

07.09.2017 року позивач звернувся до УПП зі скаргою на відповідача, на що останній повідомив позивача, що підстав для скасування постанови не існує. Але вказана відповідь була спрямована не на адресу реєстрації позивача. 25.09.2017 року позивач повторно звернувся до УПП зі скаргою, та 04.10.2017 року позивачем було надано до УПП клопотання в порядку ст. 268 КУпАП. 04.10.2017 року позивача було повідомлено право на оскарження прийнятого рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Так, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що не підтверджують позицію відповідача в порядку ч.2 ст. 71 КАС України.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 006356 від 07.09.2017 року, складену інспектором роти №1 батальйону №3 УПП у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ