Справа № 610/2837/17
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р. Справа № 610/2837/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 25.10.2017р. по справі № 610/2837/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №8 батальйону №2 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Жарікова Є.І.

про поновлення строку на оскарження постанови та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до Інспектора роти №8 батальйону №2 УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції Жарікова Є.І., в якому просив суд: поновити строк на оскарження по станови по справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову БР № 010294 від 17.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 25.10.2017р. у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов, оскільки відповідач безпідставно відхилив його клопотання про перенесення розгляду справи за місцем його реєстрації, а тому він не міг скористатися юридичною допомогою адвоката.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення в межах апеляційної скарги та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2017 року інспектором роти №8 батальйону №2 УПП у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції Жаріковим Є.І. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову серії БР № 010294 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 17.09.2017 року о 18:27 год. в м. Харкові на Салтівському шосе 264А керував транспортним засобом та здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Стоянка та зупинка заборонена», порушивши п.8.4в ПДР України. За вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про законність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, якими передбачено, що особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.3.34 розділу 33 додатку 1 до ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вже було зазначено вище, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки останній здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Матеріалами справи підтверджується факт здійснення позивачем зупинки транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», через що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач не заперечував, що керуючи транспортним засобом, він здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Стоянка та зупинка заборонена».

Що стосується доводів апеляційної скарги про розгляд справи безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а не за місцем реєстрації позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1,частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Як зазначено вище, розгляд справи здійснювався поліцейським Національної поліції з приводу правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи наведені обставини та правові норми, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена належними доказами, а тому оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною.

Що стосується вимог позивача щодо поновлення йому строків для оскарження постанови, на думку колегії суддів, вірно вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції допустив помилкове застосування вимог процесуального права.

Письмові докази свідчать, що позивач оскаржував 21.09.2017 року до УПП у м. Харкові винесену відповідачем постанову, листом від 04.10.2017 року йому надана відповідь заступника начальника Управління патрульної поліції в м. Харкові про те, що підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 010294 за ч.1 ст. 122 КУпАП не встановлено, яку позивач отримав 08.10.2017 року.

Строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, встановлений ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої скаргу на таку постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з відмітки поштового відділення на конверті, ОСОБА_1 надіслав позовну заяву на адресу Балаклійського районного суду Харківської області 17.10.2017 року, тобто в межах десятиденного строку звернення до суду.

А відповідно до ч. 9 ст. 103 Кодексу адміністративного судочинства України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суд першої інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, є безпідставним, а тому постанова суду підлягає зміні шляхом виключення з її резолютивної частини слів: "про поновлення строку на оскарження постанови".

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що питання щодо поновлення, відмови в поновленні строку вирішуються не постановою, а ухвалою суду.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з підстав, наведених в даній постанові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 25.10.2017р. по справі № 610/2837/17 змінити, виключивши з першого абзацу резолютивної частини слова: "про поновлення строку на оскарження постанови".

В іншій частині постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 25.10.2017р. по справі № 610/2837/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі - з 08.12.2017 року.

Головуючий суддя (підпис) Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Яковенко М.М.