Справа № 766/2992/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/2992/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бондара Сергія Олександровича на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського УПП у м. Миколаєві капрала поліції Бондаря Сергія Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського УПП у м. Миколаєві капрала поліції Бондаря Сергія Олександровича (далі - поліцейський УПП у м. Миколаєві капрал поліції Бондарь С.О., відповідач), в якому просив:

- визнати дії поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бондара Сергія Олександровича по складанню постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 від 10.02.2017 року неправомірними.

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР№77662 від 10.02.2017 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за ст. 122 ч. 2 КУпАП відносно ОСОБА_3 і закрити справу.

Обґрунтовуючи свої позивні вимоги ОСОБА_3 зазначив, що в оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу щодо його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, а тому дана постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР№77662 від 10.02.2017р року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за ст. 122 ч. 2 КУпАП відносно ОСОБА_3

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням поліцейський роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капрал поліції Бондар Сергій Олександрович подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

10.02.2017р. поліцейським УПП у м. Миколаєві капралом поліції Бондарем С.О., було визнано винним ОСОБА_3, що він 10.02.2017р. о 09-30год. рухаючись на автомобілі Volkswagen Tiguan, р.н. НОМЕР_1 в м. Миколаєві просп. Богоявецький, 234б, порушив п.8.7.3 е ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. За вказане правопорушення піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України не надав жодних доказів вини ОСОБА_3 за порушення п.8.7.3е ПДР України, крім цього не надано відеозйомки, яка повинна фіксувати суть адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII) та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами пп.8.7.3 «е» п. 8.7 ПДР України визначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 ст.122 КУпАП визначено, що в тому числі проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи наявний відеозапис під назвою « », аналізуючи його колегія суддів зазначає наступне.

З вищевказаного відеозапису вбачається, що на відрізку 00:10 - 00:35 хв. інспектор Бондар підійшов до т/з позивача, представився належним чином та вказав причину зупинку та суть правопорушення. На запитання інспектора чи поспішає кудись позивач, останній відповів,що не буде заперечувати, що поспішає. Після цього вказує, що дійсно здійснив проїзд на червоний, однак при цьому не створив аварійної ситуації. Вказав, що він або здійснив би проїзд на заборонний сигнал світлофора або екстрене гальмування ( 00:40 - 01:20 хв.). Враховуючи 01:45 - 02:10 хв. вказаного вище запису позивачу було роз'яснено положення ст. 268 КУпАП, строки оскарження постанови та оплати штрафу.

Записом № зафіксовано порядок заповнення бланку постанови та повторне визнання своєї вини гр. ОСОБА_3 Відрізком 01:00 - 01:30 хв. вказаного вище запису підтверджується те, що інспектори продемонстрували факт правопорушення позивачу. Після перегляду останній вказує, що видно світлофорний об'єкт, що регулює рух транспортного потоку, де знаходились інспектори, а не його автомобіль. При цьому вказуючи, що на світлофорному об'єкті, що зафіксовано відеозаписом увімкнено зелений сигнал світлофора.

На проміжку 02:00 - 03:00 хв. Позивач, розмовляючи зі своїм знайомим, вказує обставини справи, що на відеозаписі світлофорний об'єкт подає дозвільний (зелений) сигнал світлофора, а отже логічно, що світлофорний об'єкт для правопорушника подавав заборонний сигнал. Після цього, гр. ОСОБА_3 вказав, що інспекторам треба довести, що дані світлофорні об'єкти є синхронними (03:00 - 04:00 хв.).

Дослідивши наявну в матеріалах справи схему перехрестя та циклограму (синхронність) світлофорних об'єктів на даному перехресті, колегія суддів прийшла до висновку, що в момент проїзду перехрестя ОСОБА_3 було увімкнено червоний сигнал світлофора, а отже позивач здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Окрім того, на відрізку 04:00 - 04:40 хв. правопорушник вказує, що він міг би зупинитися, проте бачив, що нікому не заважає, пішоходів на дорозі не було, а транспортні засоби не стояли, тому і здійснив проїзд на заборонений сигнал. Після цього позивач вказав інспекторам, що якби штраф складав 200 грн., то сплатив би на місці. З наведеного вище витікає, що ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненому правопорушенні. Жодного тиску з боку інспекторів на правопорушника не було.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що відеозаписом під назвою « » наявним у матеріалах справи підтверджується визнання своєї вини гр. ОСОБА_3 під час зупинення його поліцейським патрульної поліції.

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.. 283 КУпАП з огляду на наступне.

Патрульні поліцейські у своїй діяльності керуються, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція). Ця Інструкція визначає процедуру оформленню поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі. Інструкцій розроблена відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закони України "Про центральні органи виконавчої влади", "Про дорожній рух", "Про Національну поліцію", та ряду підзаконних актів.

Відповідно до п.4 Розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122.

Відповідно до п. 5 Розділу І Інструкції, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2,122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1 , 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до Інструкції, поліцейський правомірно виніс Постанову, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу, оскільки протокол складається тільки за правопорушення, передбачені частинами 3 і 4 ст. 122 КУпАП.

Ст. 258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. В частині 1 цієї статті серед переліку статей, по яким не складається протокол, відсутня 122. Разом з тим, ст. 258 КУпАП, згідно з останніми змінами, має 7 частин.

Частиною 2 вказано, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Компетенція органів Національної поліції наведена в ст. 222 КУпАП.

Згідно частині 3 ст. 258 КУпАП, протокол не складається і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. В нашому випадку штраф на правопорушника було накладено на місці вчинення правопорушення, тому протокол не повинно бути складено.

У ч. 4 ст. 258 КУпАП міститься пряма вказівка, що у випадках, передбачених ч. 1 і 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Частина 5 ст. 258 КУпАП визначає, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення, яке вчинив позивач, кваліфікується за ч. 2 ст. 122 КУпАП і відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, в такому випадку, протокол не повинен бути складений.

Відповідно до ст. 255 КУпАП в якій наведено вичерпний перелік правопорушень, відносно яких органи внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені складати протокол: (частина перша статті 44-1, 46-1, 45-2, 51, 51-2, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта і сьома статті 121, частини третя і четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140 , статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2- 156-2, 159, 160, 162-162-3, 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9, 173 - 173-2, 174 стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 181-3 - 185-2,185-4 -185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189-196, статті 204-1, 306-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20);

Отже, колегія суддів зазначає, що працівниками патрульної поліції виноситься постанова за правопорушення, перелік яких наведений в ст. 222 КУпАП, окільки вказана норма відсутня в переліку правопорушень, відносно яких органи внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені складати протокол.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідача серії АР№77662 від 10.02.2017 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за ст. 122 ч. 2 КУпАП винесена правомірно.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України не надав жодних доказів того, що керуючи транспортним засобом ОСОБА_3 проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3е ПДР України, оскільки в матеріалах справи наявні докази щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Бондара Сергія Олександровича задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 до поліцейського УПП у м. Миколаєві капрала поліції Бондаря Сергія Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М.Танасогло

Суддя: Д.В.Запорожан

Суддя: О.В.Яковлєв