Справа № 815/4819/17
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/4819/17

Справа № 815/4819/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Одеса

ВСТАНОВИВ:

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю “Алмалах”, явку представника до судового засідання не забезпечила, повідомлена належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.8 ст.35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру.

Суд зазначає, що наявна у матеріалах справи судова кореспонденція, яка надсилалася на зазначену в реєстраційних документах адресу відповідача, повернулась до суду з відповідним поштовим повідомленням з відміткою органу зв’язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у зв’язку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно п.11 вказаної Декларації, де зазначається інформація про дозвільні документи (декларація про початок виконання будівельних робіт або інші документи в разі їх наявності), ТОВ «Алмалах» зазначено Дозвіл на виконання будівельних робіт Інспекції ДАБК Овідіополського району від 27.02.2007р. №69/2 (а.с.15).

Прокуратурою Одеської області було направлено лист до Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, щодо надання інформації, чи видавався Інспекцією ДАБК Овідіопольського району дозвіл на виконання будівельних робіт за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Червоний Хутір», вул. Інститутська, 53 від 27.02.2007 року № 69/2.

Згідно листа Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області зазначено, що інспекцією ДАБК Овідіопольського району дозвіл на виконання будівельних робіт № 69/2 від 27.02.2007 року, не надавався. Крім того, повідомлено, що в управлінні відсутня інформація щодо наявності будь-яких дозволів на виконання будівельних робіт виданих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка (с. Мізікевича), ж/м «Червоний Хутір», вул. Інститутська, діл. № 53.

Крім того, в п. 22 декларації, замовником будівництва зазначено, що сплата коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не вимагається згідно п. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно п. 4 ч.4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках.

Проте, загальна площа спірного об’єкту за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Червоний Хутір», вул. Інститутська, 53, складає 1254,3 кв. м. (а.с. 17).

За таких осбавин судом встановлено, що у п.11, п. 22 Декларації містяться завідомо недостовірні відомості.

Суд зазначає, що на час початку будівельних робіт в 2007 році порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об'єктів регулювались Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5 грудня 2000 року N 273 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2000 р. за N 945/5166).

Відповідно до п.1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5 грудня 2000 року N 273 дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів.

Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.

Згідно п.5.1. Положення виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт уважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Судом встановлено, що даний вид робіт на час їх проведення не відносився до переліку робіт, на проведення яких не вимагалось отримання дозволу та зазначених у розділ 4 Положення №273.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461.

Пунктом 16 Порядку передбачено, що замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об'єкта до експлуатації, за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Статтею 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Пунктом 22 Порядку у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Суд зазначає, що прокуратура Одеської області після отримання відомостей від Управління містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації про відсутність дозволу на виконання будівельних робіт № 69/2, звернулась до відповідача щодо скасування оскаржуваної декларації (а.с. 78-79), проте останнім дій по її скасуванню за наявності достовірної інформації щодо відсутності дозволу вчинено не було, а тому заступник прокурора Одеської області звернувся з вказаним позовом до суду в самостійному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Судові витрати розподілити у відповідності до ст. 94 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Суддя О.М. Тарасишина