Справа № 821/1743/17
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1743/17
11 год. 54 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Шейхудінова Ю.М., Шаповал Ю.Є.,

представника третьої особи Шолковської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за участю третіх осіб без самостійних вимог: виконавчого комітету Херсонської міської ради, державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу "Про часткове задоволення скарги ОСОБА_5 від 22 вересня 2017 року" від 20.10.2017 р. № 1006/9,

встановив:

Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради ОСОБА_1 (державний реєстратор, ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (ГУ ДФС у Херсонській області, відповідач), за участю третіх осіб без самостійних вимог: виконавчого комітету Херсонської міської ради (виконавчий комітет ХМР, третя особа-1), державного підприємства "Національні інформаційні системи" (ДП "Національні інформаційні системи", третя особа-2), в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області "Про часткове задоволення скарги ОСОБА_5 від 22 вересня 2017 року" від 20.10.2017 р. № 1006/9.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 22.09.2017р. наказом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 20.10.2017 року № 1006/9 його скаргу задоволено частково, визнано її дії неправомірними щодо прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.09.2017 №36996462 та тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці. Вважає, що зазначений наказ складено і видано із порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затв. постановою КМ України від 25.12.2015р. №1128. Пояснює, що оскаржуваним наказом відповідач визнав її дії щодо прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень неправомірними, однак рішення про скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та проведення такої державної реєстрації відповідачем не приймалось, а тому рішення в частині тимчасового блокування їй доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці є протиправним та незаконним. Вказує на те, що рішення про відмову №36996462 від 11.09.2017 було прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки заяву про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно було подано особою, якій не було надано повноважень щодо реєстрації права власності. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 22.01.2014р. у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Таким чином позивач вважає наказ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області протиправним та таким, що прийнятий всупереч вимог чинного законодавства України та просить захистити її порушені права шляхом скасування оскаржуваного наказу.

Позивач у судове засідання прибула, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судове засідання прибули. Заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки вважають їх необґрунтованими та безпідставними. Зазначали, що відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» територіальні органи Міністерства юстиції України в межах території, на якій вони здійснюють свою діяльність розглядають скарги: на рішення, дії та бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав та приймають обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом. Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. Згідно п. 12 Порядку за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, визначених Законами, у формі наказу. Щодо змісту довіреності ОСОБА_6, то відповідачами пояснено, що його представнику надано право, зокрема бути представником в будь-яких установах, підприємствах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в тому числі в органах державної влади та місцевого самоврядування. Таким чином, враховуючи встановлені комісією порушення такі є підставами для прийняття рішення про тимчасове блокування доступу до державного реєстру прав, а підстави для скасування такого рішення відсутні. Враховуючи вказане, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи-1 в судове засідання прибув. Позовні вимоги підтримав. Зазначив, що державний реєстратор при здійсненні реєстраційної дії повинен перевірити обсяг повноважень повіреного. Вказав, що серед зазначених у довіреності повноважень було відсутнє право подання заяви про державну реєстрацію речових прав та отримання документів. Вважає, що при прийнятті рішення відповідач вийшов за межі порушених у скарзі питань та не задовольнила жодної, оскільки скаржник не просив тимчасово заблокувати доступ державному реєстратору. Окрім того, відповідачем не обґрунтовано прийняття саме такого висновку та відсутності підстав для скасування рішення скаржника та проведення державної реєстрації права власності. З наведених підстав позовні вимоги просила задовольнити.

Представник третьої особи-2 в судове засідання не з'явився, його позиція щодо заявлених позовних вимог суду не відома, оскільки, останнім заперечень на позовну заяву суду не надано, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, вислухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.10.2017 року відповідачем винесено наказ № 1006/9 про часткове задоволення скарги ОСОБА_5 (представника за довіреністю ОСОБА_7) від 22 вересня 2017 року. Вказаним наказом скаргу ОСОБА_5 від 22.09.2017 року задоволено частково. Визнано неправомірними дії державний реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради ОСОБА_1 щодо прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.09.2017р. №36996462. Вирішено тимчасово заблокувати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державному реєстратору прав на нерухоме майно Херсонської міської ради ОСОБА_1 строком на 2 місяці.

Оскаржуваний наказ винесено на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 20.10.2017р. за результатами розгляду скарги ОСОБА_5, зареєстрованої в Головному територіальному управлінні юстиції у Херсонській області від 25.09.2017 за №Ф-645-3.

Скарга ОСОБА_5 мотивована тим, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.09.2017 року №36996462 прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Херсонської міської ради ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.09.2017р. До цієї заяви представником ОСОБА_7 ОСОБА_5 додано, зокрема довіреність від 02.11.2015р. №1349. За вказаною довіреністю повіреного уповноважено, серед іншого бути представником довірителя в будь-яких установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форми власності, в тому числі в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах юстиції, в управліннях юстиції будь-якого рівня. Повірений вправі подавати всі документи, в тому числі заяви, тощо; вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень, та які на думку представників будуть доцільними для правильного та ефективного виконання довіреності.

Рішення про відмову №36996462 від 11.09.2017р. було прийняте виходячи з того, що заяву про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно було подано особою, якій не було надано повноважень щодо реєстрації права власності.

За висновком засідання постійно діючої при Головному територіальному управлінні юстиції у Херсонській області з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Комісії за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 (представника за довіреністю ОСОБА_7) на рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.09.2017р. №36996462, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Херсонської міської ради ОСОБА_1 вирішено скаргу ОСОБА_5 від 22.09.2017 року задовольнити частково. Визнати неправомірними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради ОСОБА_1 щодо прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.09.2017р. №36996462. Вирішено тимчасово заблокувати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державному реєстратору прав на нерухоме майно Херсонської міської ради ОСОБА_1 строком на 2 місяці. У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Такий висновок уповноваженим органом прийнятий у зв'язку із тим, що під час розгляду скарги встановлено наступне: на думку державного реєстратора представнику ОСОБА_5 довіреністю від 02.11.2015 №1349, виданої ОСОБА_7 надано чітко визначені повноваження лише на ведення справи в суді, та дії, які може вчиняти від імені особи, яку він представляє та усі процесуальні дії під час розгляду справи в судових органах України, представляти інтереси у виконавчому провадженні. Натомість, комісією встановлено, що на підставі п.2 гл.4 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Дії, які належить вчинити представнику мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Згідно абз. 1 п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ним особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Відповідно до змісту довіреності представнику ОСОБА_6 надано право не лише на ведення справи в судах та представлення інтересів у рамках виконавчого провадження, а також бути представником в будь-яких установах, підприємствах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в тому числі в органах державної влади та місцевого самоврядування. Зокрема довіреністю визначено, що повірений має право отримувати рішення суду та подавати його на реалізацію, а також подавати та підписувати від імені довірителя всі документи, в тому числі і заяви.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державні реєстратори, суб'єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом. Шкода, завдана державним реєстратором фізичній чи юридичній особі під час виконання своїх обов'язків, підлягає відшкодуванню на підставі рішення суду, що набрало законної сили, у порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги, в тому числі, на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб'єктів державної реєстрації прав. Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" та "д" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги. Рішення, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються. Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених підпунктами "г" та "ґ" пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.

Процедура розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги) визначена Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку № 1128, для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Відповідно до п.2 розділу І Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37/5 (далі положення №37/5) Комісія є постійним діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань», Порядок №1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Згідно з п. 8 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до розділу ІІІ Положення №37/5 «Порядок роботи комісії» формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова. Секретар комісії завчасно повідомляє членів комісії, а також скаржника та/або його представника, суб'єкта оскарження та інших заінтересованих осіб про порядок денний за планового засідання, дату, час і місце його проведення, а також надає/надсилає членам комісії та зазначеним особам необхідні матеріали в електронному або паперовому вигляді. Висновок комісії, оформлений відповідно до п.8 розділу ІІІ цього положення, разом з проектом відповідного наказу Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України подає для підпису Міністру юстиції України.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1128, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Відповідно до положень ст. 37 Закону N 1952-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених підпунктами "г" та "ґ" пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб'єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб'єкта державної реєстрації прав.

Як встановлено судом під час розгляду справи, в частині вимог щодо скасування рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовлено у зв'язку із відсутністю законодавчої можливості прийняття такого рішення та проведення державної реєстрації прав.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що рішенням компетентного органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися один або декілька шляхів задоволення скарги.

Приписами пунктів 12-14 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу. Якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії.

Так, п. 14 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації №1128 встановлено, що висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов'язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб'єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Правові засади та процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено Законом та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. Постановою КМ України від 25.12.2015р. №1127.

Проведеною перевіркою Комісією встановлено у діях державного реєстратора порушення вимог чинного законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки ним при прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.09.2017р. №36996462 проігноровано право ОСОБА_5, визначене довіреністю щодо отримування та подання на його реалізацію рішень судів, подання та підписування від імені ОСОБА_7 всі документи, в тому числі і заяви.

Таким чином, з висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вбачається, що підставою для прийняття оскарженого наказу стало те, що державний реєстратор за наявності довіреності, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства України, наданої ОСОБА_5 разом із заявою про реєстрацію прав на нерухоме майно, не мав законних підстав для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952 - IV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Згідно частини другої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 40 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 врегульовано, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Стосовно застосування Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області до позивача санкції у вигляді блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці суд зазначає наступне.

Підпунктом "г" пункту 2 частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерству юстиції України та його територіальним підрозділам надано право приймати мотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Пунктом 15 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, визначено, що рішення, передбачені підпунктами "г" і "ґ" пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та підпунктами "г" і "ґ" пункту 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", виконуються технічними адміністраторами реєстрів.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

За викладених обставин оскаржений наказ Головного територіальне управління юстиції у Херсонській області №1006/9 від 20.10.2017 прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відтак, позовні вимоги є неправомірними і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 69-71, 94, 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 грудня 2017 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 6.3