Справа № 826/14626/17
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 грудня 2017 року № 826/14626/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АГРОДЖЕНЕРЕЙШН УКРАЇНА»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві, Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОДЖЕНЕРЕЙШН УКРАЇНА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «АГРОДЖЕНЕРЕЙШН УКРАЇНА») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач 1), Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві, яка полягає у непідготуванні висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 297 956 грн. 57 коп. та неподанні його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві підготувати висновок про повернення на поточний рахунок позивача в установі банку з Державного бюджету України помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 297 956 грн. 57 коп. та подати його для виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2017 до участі у справі у якості співвідповідача залучено Головне управління Державної фіскальної служби України в місті Києві.

В судовому засіданні представник позивача Завада В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві Кульков В.С. проти позову заперечував, про що подав письмові заперечення на позов. В обґрунтування своїх заперечень представник зазначив, що у позивача наявна переплата з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 297 956 грн. 57 коп., однак функції, що здійснювалися раніше державними податковими інспекціями покладено на Головні управління територіальних органів, у зв'язку з чим Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві позбавлена можливості виконувати будь-які дії щодо повернення вказаних коштів.

Представник Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві Кульков В.С. в судовому засіданні зазначив, що проти наявності у позивача переплати з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 297 956 грн. 57 коп. не заперечує, однак повернення на розрахунковий рахунок платника податків помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання буде можливе після документальної перевірки позивача за відповідний період.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача Завади В.В., представника відповідачів Кулькова В.С., вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.05.2017 позивачем помилково, через технічну помилку в системі Клієнт-банк, перераховано кошти за платіжним дорученням №52 від 24.05.2017 у сумі 3 297 956 грн. 57 коп., призначення платежу: податок на прибуток іноземних юридичних осіб.

В результаті помилкового перерахування коштів на особовому рахунку ТОВ «АГРОДЖЕНЕРЕЙШН УКРАЇНА» утворилась переплата у розмірі 3 297 956 грн. 57 коп.

26.05.2017 позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві з заявами №26/05/17-1, №26/05/17-2, якими проінформував податковий орган про те, що кошти за вищевказаним платіжним дорученням були перераховані помилково, через технічну помилку в системі Клієнт-банк, а тому відповідно до ст. 43 ПК України заявив про повернення сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб.

10.07.2017 ТОВ «АГРОДЖЕНЕРЕЙШН УКРАЇНА» отримало відповіді від Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві №11226/10/26-55-07, №11228/10/26-55-07, №11229/10/26-55-07 від 26.06.2017 на вищевказані заяви, в яких відповідач зазначив, що «правомірність повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, у випадках, передбачених законодавством, підтверджує структурний підрозділ Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві».

Головне управління Державної фіскальної служби України в місті Києві листами від 04.07.2017 №19408/10/26-15-12-03-10 та №21250/10/26-15-12-03-11 від 12.07.2017 повідомило позивача, що «повернення на розрахунковий рахунок платника надмірно сплаченої суми можливе лише після документальної перевірки за відповідний період».

Також, Головне управління Державної фіскальної служби України в місті Києві у вищевказаних листах підтвердило, що «згідно інформаційних ресурсів ДФС України в інтегрованій картці платника податку ТОВ «АГРОДЖЕНЕРЕЙШН УКРАЇНА» станом на 30.06.2017 обліковується переплата з податку на прибуток за кодом платежу 11020500 (податок на прибуток іноземних юридичних осіб) в сумі 3 297 956 грн. 57 коп.».

Не погоджуючись з таким діями Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві та Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві, позивач листом №11/07/2017-1 від 11.07.2017 звернувся із скаргою до Державної фіскальної служби України.

Державна фіскальна служба України у своїй відповіді №17612/6/99-99-12-03-06-15 від 10.08.2017 зазначила, що «кошти, сплачені платником 24.05.2017 в розумінні Кодексу до декларування податкових зобов'язань за перше півріччя 2017 року, не є надміру або помилково сплаченими грошовими зобов'язаннями».

Листами №01/09/17 від 01.09.2017 та №08/09/2017 від 08.09.2017 позивач повторно звернувся до відповідача з заявами про повернення помилково сплачених грошових зобов'язань, просив виконати вимоги ст. 43 ПУ України та підготувати висновок про повернення на поточний рахунок позивача в установі банку помилково сплачених грошових коштів у сумі 3 297 956 грн. 57 коп. та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У своїй відповіді №13425/10/26-55-07-01 від 17.10.2017 Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України повідомила, що у зв'язку зі змінами в організаційній структурі ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві у відповідності до вимог наказу ДФС України від 28.03.2017 №209 «Про внесення змін до наказу ДФС України від 25.12.2015 №996 (зі змінами), наказу ДФС України від 11.01.2016 №17 «Про введення в дію структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо їх побудови» (зі змінами), наказу ДФС України від 19.10.2016 №57 «Про внесення змін до наказу ДФС від 19.10.2016 №875» (зі змінами) лист №08/09/17 від 08.09.2017 було направлено до Головного управління Державної фіскальної служби України в місті Києві»

Головне управління Державної фіскальної служби України в місті Києві у своїй відповіді від 22.09.2017 №30114/10/26-15-12-03-11 зазначило, що «повернення на розрахунковий рахунок платника надміру сплаченої суми можливе лише після здійснення контрольно-перевірочних заходів».

Враховуючи вищевказане, позивач вважає протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України бездіяльність відповідача, яка полягає у непідготовці висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 297 956 грн. 57 коп. та неподанні його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно з пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податку має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 43 ПК України передбачено, зокрема, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до п. 102.5 ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095-го дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

На виконання положень ст. 43 ПК України наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 закріплено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за №» 1679/28124.

У свою чергу, п. 1 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі - Порядок № 1146), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, закріплено, що він регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Аналогічно положенням Податкового кодексу України, у п. 5 Порядку № 1146 закріплено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштів, що повертаються, зокрема: на поточний рахунок платника податку в установі банку або на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету (п. 6 Порядку № 1146).

Згідно з п.п. 7, 8 цього Порядку після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Відповідний місцевий фінансовий орган протягом двох робочих днів погоджує отримані висновки шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу ДФС.

Пунктами 10 і 11 Порядку № 1146 визначено, що висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Водночас, у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем (п. 15 Порядку № 1146).

В запереченнях на адміністративний позов Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII було доповнено ПК України ст. 19-3, відповідно до якої державні податкові інспекції виконують такі функції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Відповідно до п. 1.63.17 наказу ДФС України від 19.10.2016 №875 «Про функціональні повноваження структурних підрозділів Головних управлінь територіальних органів ДФС» у редакції наказу ДФС України від 06.02.2017 №57 зі змінами, відповідні функції, що здійснювалися раніше державними податковими інспекціями покладено на Головні управління територіальних органів, у зв'язку з чим Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві позбавлена можливості виконувати будь-які дії щодо повернення коштів.

Суд не погоджується з вказаними доводами відповідача, оскільки наказ, на який посилається відповідач є актом індивідуальної дії.

Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як убачається з наведеної правової норми, рішення суб'єкта владних повноважень можуть бути виражені у формі нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії.

Поняття нормативно-правового акта та акта індивідуальної дії в Кодексі адміністративного судочинства України не врегульовані, а тому при визначення цих понять слід звернутися до загальних понять права.

Так, нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово; акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації його повноважень, які породжують права та обов'язки у того суб'єкта, якому вони адресовані.

Крім того, наказ Державної фіскальної служби України, на який посилаються відповідачі, суду наданий не був.

Підсумовуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неподання відповідному органові Державної казначейської служби України висновку щодо повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, а також зобов'язання відповідача підготувати висновок та подати його до відповідного органу казначейства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОДЖЕНЕРЕЙШН УКРАЇНА» задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, яка полягає у непідготуванні висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 297 956 грн. 57 коп. та неподанні його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві підготувати висновок про повернення на поточний рахунок позивача в установі банку з Державного бюджету України помилково сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 3 297 956 грн. 57 коп. та подати його для виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОДЖЕНЕРЕЙШН УКРАЇНА» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200 грн. (три тисячі двісті гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко