Справа № 488/1525/17
Суддя: Лазарева Г. М.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1525/17
Провадження № 2-а/488/140/17 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.12.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 2 роти 4 батальйону УПП у м. Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_3, Департамент патрульної поліції України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що 17.04.2017 р. відносно нього інспектором патрульної поліції було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом по пр. Богоявленському біля будинку № 70 не подав сигнал світлового пакажчика повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2. б ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач зазначив, що дії відповідача, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності були вчинені неправомірно, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення; під час винесення постанови було порушено його право на захист та права передбачені ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод".

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував стосовно задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.04.2017 року інспектором УПП в місті ОСОБА_1 ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії БР № 446712, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. З постанови вбачається, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пр. Богоявленському, 70, не подав сигнал світлового пакажчика повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2. б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до п. 9.2. (б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Посилання позивача ОСОБА_2 на порушення інспектором УПП м. Миколаєва ОСОБА_3 ст. 6 Конвеції "Про захист прав людини і основоположних свобод", не є обґрунтованими, оскільки Європейський суд з прав людини не поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З приводу позовної вимоги про закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає дану вимогу безпідставною так як дана справа розглядається за правилами КАС України, ст. 157 якого передбачає випадки закриття провадження у справі, серед яких не передбачені підстави зазначені позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не заперечує, що покажчик повороту при зміні напрямку руху не був поданий. Доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він при виїзді з дому перевірив роботу світлових приладів (які на той час працювали) не заслуговують на увагу, через те, що саме на водія відповідно до ПДР України покладено обов'язок та відповідальність за технічний стан автомобіля в будь-який момент його експлуатації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33,36,122,126 КпАП України, ст.ст. 69, 71,86,159-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги.

Суддя: Г.М. Лазарева