Справа № 825/1715/17
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року Чернігів Справа № 825/1715/17

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Вершняк Л.Л.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Агропрогрес» до Ічнянської районної державної адміністрації, державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відділу державної реєстрації Ічнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про скасування рішення та запису, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Агропрогрес» звернулось до суду з адміністративним позовом до Ічнянської районної державної адміністрації, державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відділу державної реєстрації Ічнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд скасувати рішення Ічнянської районної державної адміністрації № 30596640 від 22.07.2016 про державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська» земельної ділянки площею 2,2473 га з кадастровим номером :02:001:0027, що знаходиться на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області та відповідний запис про проведену державну реєстрацію права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лосинівка-Агро» та ОСОБА_5 17.07.2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0027 строком на 10 років, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Ніжинському районі 28.11.2012. Вказує, що у звязку з реорганізацією орендаря шляхом приєднання, до позивача перешли права та обовязки Товариства з обмеженою відповідальністю «Лосинівка-Агро». Водночас зазначає, що право оренди на вказану земельну ділянку згідно інформації, розміщеної в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права, зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська». Зазначає, що одночасне існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внаслідок чого порушені його права, як первинного орендаря.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Ічнянської районної державної адміністрації, в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити та пояснив, що адміністрація не є реєстратором та не здійснювала реєстрацію оспорюваного права оренди земельної ділянки, оскільки не наділена для цього владними управлінськими функціями.

Відповідач, державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відділу державної реєстрації Ічнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в розгляді справи поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Вислухавши пояснення представників позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2012 між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лосинівка-Агро» було укладено договір оренди землі № 1032 площею 2,2473 га, кадастровий номер :02:001:0027, яка розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, строком на 10 років (а.с. 7-8).

Вказаний договір був зареєстрований 28.11.2012 в Управлінні Держкомзему у Ніжинському районі Чернігівської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 07382.

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лосинівка-Агро» було реорганізовано шляхом приєднання до Приватного підприємство «Агропрогрес» (а.с. 13-15).

Крім того, власником вказаної земельної ділянки стала ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2015 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.12.2015 № 49505148 (а.с. 41, 42).

Водночас, 11.07.2016 ОСОБА_4 було укладено з Колективним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Лосинівська» договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,2473 га, кадастровий номер :02:001:0027, яка розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, строком на 10 років (а.с. 59-63).

22.07.2016 державним реєстратором на підставі заяви представника Колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Лосинівська» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і доданих до неї документів прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30596640, яким проведено державну реєстрацію іншого речового права, права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0027 (а.с. 80-82).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лосинівська» є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Лосинівська» (а.с. 24-25).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

У відповідності до вимог статті 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час реєстрації договору від 17.07.2012) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно частини першої статті 93 Земельного кодексу України (далі в редакції на час реєстрації договору від 17.07.2012) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

В силу частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

У відповідності до вимог статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з копії договору оренди землі № 1032 від 17.07.2012, він підписаний уповноваженою посадовою особою Управління Держкомзему у Ніжинському районі Чернігівської області, засвідчений гербовою печаткою, а також містить реєстраційний напис від 28.11.2012 за № 07382 про його державну реєстрацію в Управлінні Держкомзему у Ніжинському районі Чернігівської області.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що державна реєстрація вказаного договору оренди землі, який укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лосинівка-Агро», відбулася у встановленому законом порядку.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації (частини друга та третя статті 3 Закону).

Згідно з частиною четвертою статті 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктами 1 та 2 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що саме державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013.

Аналогічна правова позиція була висловлена неодноразово і Верховним Судом України в постановах від 22.09.2015 (справа № 21-760а15) та від 15.11.2016 (справа № 21-3030а16).

Проте, в порушення вимог чинного законодавства державний реєстратор при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень за договором оренди землі, укладеним з Колективним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Лосинівська», належним чином не перевірив, чи має місце вже зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тої самої земельної ділянки, тоді як реєстрація договору оренди землі за новим орендарем можлива лише після закінчення строку дії або дострокового розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем та відповідної реєстрації цих фактів.

При цьому, копії матеріалів реєстраційної справи (а.с. 57-82) не містять жодних доказів щодо звернення державного реєстратора з відповідним запитом про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0027.

Слід зазначити, що приписами частини четвертої статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Так, пунктом 12.7 договору оренди землі № 1032 від 17.07.2012 також передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Як вже було встановлено судом, нинішній власник земельної ділянки, ОСОБА_4, отримала її у спадок від ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2015.

За таких обставин, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 11.07.2016, укладеного між ОСОБА_4 та Колективним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Лосинівська», проводилася за обставин, за яких попередній договір, який укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лосинівка-Агро», був дійсний.

Отже, при проведенні державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відділу державної реєстрації Ічнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3 державної реєстрації іншого речового права, а саме права оренди на земельну ділянку за договором оренди земельної ділянки від 11.07.2016, укладеним між ОСОБА_4 та Колективним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Лосинівська», були порушені права позивача, як орендаря тієї самої земельної ділянки, що була об'єктом реєстрації.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відділу державної реєстрації Ічнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30596640 від 22.07.2016.

Що стосується позовної вимоги про скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то суд зазначає наступне.

Частиною першою та абзацом першим частини другої статті 26 Закону визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно абзаців першого та третього пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мінюст.

Тобто, внесення запису про скасування державної реєстрації прав належить до дискреційних повноважень державного реєстратора.

Суд вважає за необхідне зазначити, що подання позивачем заяви встановленої форми та рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, зумовлює вчинення державним реєстратором дій щодо внесення запису про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога про скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно задоволенню не підлягає.

Частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов Приватного підприємства «Агропрогрес» підлягає задоволенню частково.

Частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Ічнянської районної державної адміністрації на користь позивача підлягають присудженню здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 800,00 грн.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Приватного підприємства «Агропрогрес» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відділу державної реєстрації Ічнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30596640 від 22.07.2016.

В решті позову відмовити.

Присудити здійснені Приватним підприємством «Агропрогрес» () судові витрати в розмірі 800,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ічнянської районної державної адміністрації ().

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Баргаміна