Справа № 2а/2470/382/11
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2470/382/11
Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Голоти Л. О., Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом державної податкової інспекції у Кіцманському районі Чернівецької області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення фінансової санкції , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2011 року державна податкова інспекція у м. Чернівці звернулася до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення в дохід державного бюджету 3614,75 грн. заборгованості по нарахованим штрафним (фінансовим) санкціям.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2011 року, прийнятою у скороченому провадженні, позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу до цього ж суду на новий розгляд. В обґрунтування своїх доводів посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

ДПІ у м. Чернівці проти апеляційної скарги заперечила з підстав, викладених в наданих суду письмових поясненнях, просила залишити оскаржувану постанову суду без змін.

Враховуючи, що належним чином повідомленні представники сторін в судове засідання не зявились і їх явка не визнавалась судом обовязковою, колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження згідно ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача по штрафним (фінансовим) санкціям в сумі 3614,75 грн. в добровільному порядку та у визначений законом строк до державного бюджету сплачена не була, а тому є підстави для її примусового стягнення.

Визнаючи обґрунтованим зазначений висновок суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що перевіркою дотримання ПП ОСОБА_2 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки та наявності торгових патентів і ліцензій у належному відповідачу магазині "Міні-маркет", розташованому за адресою с. Новий Кисилів, вул. Галицький шлях, 32, було виявлено порушення останнім вимог п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". За результатами перевірки складено акт № 0579/24/00/23/НОМЕР_1 від 04.08.2010 року.

На підставі даного акту податковим органом винесено рішення № /0 від 13.08.2010 р., яким до приватного підприємця ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3441 грн. у розмірі 4264,75 грн. відповідно до п. 1, 4 ст. 17 та 22 Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". В цей же день вказане рішення було отримано відповідачем, підтвердженням чого слугує відповідна відмітка на корінці рішення.

Оскільки частина заборгованості в сумі 650 грн. відповідачем була погашена, решта застосованих санкцій в сумі 3614,75 грн. і є предметом даного позову.

Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.95 р. N 265/95-ВР визначені правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, статтями 17 та 22 Закону № 265 встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки; двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій; десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання друку контрольної стрічки або її незберігання протягом встановленого терміну; у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення № /0 від 13.08.2010 р. в частині застосування до відповідача 3614,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій у судовому порядку останнім оскаржене не було, не скасовувалося та на момент розгляду справи як в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції є чинним та обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. 25 Закону № 265 суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Оскільки, суму застосованих штрафних (фінансових) санкцій до Державного бюджету України відповідачем добровільно не сплачено, тому існують всі наявні підстави для стягнення їх у судовому порядку.

Таким чином суд першої інстанції правомірно задовольнив заявлений позов.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовуються встановленими по справі обставинами. Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції передчасно прийняв постанову у скороченому провадженні не дочекавшись відповідних письмових заперечень, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення. Крім того, колегія суддів враховує, що матеріали справи взагалі не містять будь-яких заперечень відповідача, поданих у строк, передбачений ч. 3 ст. 183-2 КАС України, тобто є встановленим та обставина, що наміру їх подавати відповідач не мав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, у звязку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2011 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар