Справа № 815/4144/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/4144/17

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Екстер'єр-Дизайн» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Екстер'єр-Дизайн» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 серпня 2017 року № та №.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 04.10.2017 року Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також не повним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні спору не надано належної правової оцінки посиланням податкового органу, що за результатами проведеного аналізу даних, наявних в АІС «Податковий блок», «Архів податкової звітності», встановлено ознаки ризикового ведення господарської діяльності постачальниками позивача ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ», ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «БІЛДІНГ БРАУЗ», а саме: наявність «розірвання» ланцюга постачання послуг. Придбання субпідрядних робіт у вказаних постачальників та включення до складу собівартості сум виконаних робіт, які фактично не могли виконуватися вказаними суб'єктами господарювання, в розумінні ст.138 ПК України, підтвердити неможливо. Операції з придбання субпідрядних робіт мають ознаки нереальності, а тому не можуть бути відображені в бухгалтерському обліку товариства.

Апелянт посилається на те, що ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» діяло без належної обачності і йому, як покупцю, мало бути відомо про фактичний та адміністративно-майновий стан постачальників будівельних матеріалів та виконавців, умови ведення ними господарської діяльності та порушення, які ними допускалися.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2017 року та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн».

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 07 серпня 2017 року №, яким ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1245625 грн. (в т.ч. за основним платежем - 996500 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 249125 грн.) та №, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 1094625 грн. (в т.ч. за основним платежем - 896850 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 197775 грн.).

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту від 25.07.2017 року №908/15-32-14-01/32894665 «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Екстер'єр-Дизайн», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, валютного законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року», яким, серед іншого, зафіксовано порушення позивачем:

- п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року №73, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV, пп.2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, п.3 ст.5 та п.1 ст.7 Господарського кодексу України, в результаті чого знижено податок на прибуток на загальну суму 896850 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 996500 грн.

Зокрема, актом перевірки не визнано товарність господарських операцій ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» з контрагентами-постачальниками ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ», ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «БІЛДІНГ БРАУЗ». Контролюючий орган дійшов висновку про безпідставне включення ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» до складу валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість вартості субпідрядних робіт, придбаних у вказаних юридичних осіб щодо яких наявна податкова інформація, яка свідчить про неможливість виконання господарських операцій. Вказаним контрагентам підприємством ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» перераховано кошти за операції з поставки товарів та робіт, які не могли бути здійсненні, а тому такі кошти кваліфіковано податковим органом як безповоротна фінансова допомога, надана у розмірі 5979000 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов Компанія «Екстер'єр-Дизайн» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.08.2017 року № та №, дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено порушень, зафіксованих актом перевірки від 25.07.2017 року №908/15-32-14-01/32894665, а тому визначення товариству за такі порушення до сплати грошових зобов'язань та нарахування штрафних (фінансових) санкцій є неправомірним. Наявні у справі докази свідчать про правомірне формування позивачем відповідних показників у податковій звітності з податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість у відповідних звітних періодах по взаємовідносинах з контрагентами ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ», ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «БІЛДІНГ БРАУЗ», а висновки Головного управління ДФС в Одеській області щодо протилежного базуються виключно на припущеннях податкового органу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 134, 138, 139, 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, а сум витрат - до складу валових, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевірений період ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» здійснювало діяльність з будівництва житлових та нежитлових будівель (КВЕД 41.20). На право здійснення вказаного виду діяльності позивачем отримано відповідні ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України №4-Л від 29.02.2012р. (термін дії з 29.02.2012р. по 01.03.2017р.) та №13-Л від 29.03.2017р. (термін дії з 29.03.2017р. по 29.03.2022р.).

В акті перевірки від 25.07.2017 року №908/15-32-14-01/32894665 зазначено, що до складу податкового кредиту з податку на додану вартість періоду, що перевірявся, суми податку були включені ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» на підставі податкових накладних, виписаних наступними постачальниками: ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД» - податкові накладні №7 від 11.02.2015 року та №11 від 30.04.2015 року; ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ» - податкові накладні №2 від 05.11.2015 року, №57 від 25.11.2015 року, №111 від 30.11.2015 року, №134 від 24.12.2015 року; ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» - податкова накладна №89 від 28.12.2015 року; ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ» - податкові накладні №27 від 09.06.2016 року, №105 від 29.06.2016 року, №32 від 08.07.2016 року, №50 від 14.07.2016 року, №112 від 25.07.2016 року, №121 від 26.07.2016 року, №138 від 28.07.2016 року, №209 від 29.07.2016 року, №18 від 04.08.2016 року, №44 від 11.08.2016 року; ТОВ «БІЛДІНГ БРАУЗ» - податкові накладні від 30.12.2016 року №15, 16, 17, 21, 22, 25. Зазначені податкові накладні зареєстровані у встановленому порядку в ЄРПН, що сторонами не оспорюється.

Апеляційний суд встановив, що 02.11.2015 року між ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» (Замовник) та ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ» (Виконавець) укладено договір №02-11/15, за умовами якого Виконавець приймає на себе обов'язок по виконанню комплексу будівельно-монтажних робіт та інших робіт за замовленням Замовника, а також зобов'язується доставити необхідні будівельні матеріали.

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором позивачем надано до суду довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2015 року (форма №КБ-3), акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2) за листопад 2015 року, платіжні доручення №62 від 05.11.2015р., №77 від 25.11.2015р., №82 від 30.11.2015р., №90 від 21.12.2015р.

11.12.2015 року між ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» (Замовник) та ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ» (Виконавець) укладено договір №11-12/15, за умовами якого Виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню комплексу будівельно-монтажних робіт і інших робіт за замовленням Замовника, а також зобов'язується доставити необхідні будівельні матеріали, за необхідністю з доставкою, і обладнання для цих робіт.

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором позивачем надано до суду акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2) за грудень 2015 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року (форма №КБ-3).

11.12.2015 року між ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» (Замовник) та ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ» (Виконавець) укладено договір №11/12-15, за умовами якого Виконавець зобов'язується розробити проектно-кошторисну документацію стадії «Робоча документація» «Капітальний ремонт будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 13», а Замовник зобов'язується прийняти і сплатити виконані роботи згідно актам здачі-приймання виконаних робіт.

На підтвердження виконаних робіт за вказаним договором позивачем надано до суду акт здачі-прийому виконаних робіт від 24.12.2015 року, платіжне доручення №165 від 24.12.2015 року, яким позивач оплатив контрагенту роботи за обома договорами від 11.12.2015 року в загальній сумі 251000 грн.

05.01.2016 року між ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» (Замовник) та ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ» (Субпідрядник) укладено договір №05-01/16, за умовами якого Субпідрядник відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації виконує ремонт приміщення третього відділення гнійної хірургії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором позивачем надано до суду акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2) за січень 2016 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень 2016 року (форма №КБ-3), платіжні доручення №174 від 27.01.2016р..

Аналогічний договір укладено між ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» (Замовник) та ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ» (Субпідрядник) 11.01.2016 року №11-01/16, на підтвердження виконання якого позивачем надано акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2) за лютий 2016 року, платіжні доручення №178 від 01.02.2016р., №187 від 12.02.2016р.

11.02.2015 року між ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» (Замовник) та ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД» (Виконавець) укладено договір №11/02/15, предметом якого є виконання комплексу будівельно-монтажних робіт, доставка необхідних будівельних матеріалів та обладнання для цих робіт.

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором позивачем надано суду акт №ОУ-000005 здачі-прийняття робіт (надання послуг), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2015 року (форма №КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2) за квітень 2015 року, платіжні доручення №117 від 05.05.2015р., №93 від 11.02.2015р., №91 від 11.02.2015р.

16.12.2015 року між ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» (Замовник) та ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» (Виконавець) укладено договір №16-12/15, за умовами якого Виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню комплексу будівельно-монтажних робіт і інших робіт за замовленням Замовника, а також зобов'язується доставити необхідні будівельні матеріали, за необхідністю з доставкою, і обладнання для цих робіт.

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором позивачем надано суду акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2) за грудень 2015 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року (форма №КБ-3), платіжне доручення №168 від 11.01.2016р., банківську виписку №БВ-0000004 за 11.01.2016р.

Матеріалами справи, також, підтверджено укладення ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» ряду договорів з ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», а саме: договір №2-06/16 про закупівлю будівельних робіт від 02.06.2016 року; договір №29-06/16 про закупівлю будівельних робіт від 29.06.2016 року; договір №29-08/16 про закупівлю будівельних робіт від 29.06.2016 року; договір №19-08/16 від 19.08.2016 року; договір №4-07/16 від 04.07.2016 року; договір №5-07/16 про закупівлю будівельних робіт від 05.07.2016 року; договір №8-07/16 про закупівлю будівельних робіт від 08.07.2016 року; договір №11-07/16 від 11.07.2016 року; договір №26-07/16 про закупівлю будівельних робіт від 26.07.2016 року; договір №25-07/16 від 25.07.2016 року; договір №25-07/16-2 від 25.07.2016 року; договір №29-07/16 від 29.07.2016 року; договір №31-07/16 від 31.07.2016 року.

На підтвердження виконання робіт за вказаними договорами позивачем надано до суду копії актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2) за 2016 рік, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2016 рік (форма №КБ-3) та платіжних доручень.

Крім того, на підтвердження виконання робіт ТОВ «БІЛДІНГ БРАУЗ» позивачем надано до суду копію акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2) за грудень 2016 року, копію довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2016 року (форма №КБ-3) та копії платіжних доручень.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн» з контрагентами ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ», ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «БІЛДІНГ БРАУЗ».

Відповідно до ст.83 ПК України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Як вбачається з акту перевірки від 25.07.2017 року №908/15-32-14-01/32894665, податковий орган безпосередньо не досліджував та не надав оцінки первинним документам, які оформлялись по господарських операціях позивачем з його контрагентами, а усі висновки акту ґрунтуються на податковій інформації, без встановлення порушень норм податкового законодавства саме ТОВ Компанія «Екстер'єр-Дизайн».

Суд апеляційний інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкова інформація не може бути єдиним джерелом одержання даних для формування висновків про порушення платником, що перевіряється, вимог податкового законодавства.

В матеріалах справи відсутні докази застосування до контрагентів позивача ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД», ТОВ «ГЕСАДА КОМПАНІ», ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ», ТОВ «ВАЛЬТЕРІЯ», ТОВ «БІЛДІНГ БРАУЗ» фінансових санкцій, інших допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності безтоварності (реальності) господарських операцій або порушення публічного порядку з боку зазначених контрагентів або позивача.

В акті перевірки від 25.07.2017 року №908/15-32-14-01/32894665, також, з посиланням на відомості баз даних податкового органу, зазначено про відсутність у контрагентів позивача необхідних умов для ведення господарської діяльності, зокрема, основних фондів, технічного персоналу, виробничих потужностей, складських приміщень, транспортних засобів.

Апеляційний не бере до уваги такі посилання податкового органу, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Більше того, що усі контрагенти позивача на момент здійснення господарських відносин з позивачем мали чинні ліцензії на виконання будівельних робіт, видані ДАБІ України, копії яких наявні в матеріалах справи.

У справі, що розглядається, ГУ ДФС в Одеській області, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не подано доказів того, що по спірних операціях у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та його контрагенти діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта про необхідність вивчення платником податків всіх обставин можливостей здійснення господарських операцій його контрагентами постачальниками товарів (робіт, послуг). На думку апеляційного суду, при укладені договорів головним для суб'єкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагентів - постачальників товарів (робіт, послуг).

Крім цього, слід зазначити, що жодного акту перевірки контрагентів позивача чи акту зустрічної звірки контрагентів відповідач ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не надав. Надана відповідачем інформація інших ДПІ не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Також, апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на податкову інформацію інших ДПІ щодо відсутності за своїм місцезнаходженням контрагентів позивача ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД» та ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ», оскільки така інформація під час проведення перевірки позивача відповідачем також не перевірялася.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, інформація про відсутність ТОВ «ІНВЕСТ ПРОДЖЕКТ ЛТД» та ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» за своїм місцезнаходженням не вносилася, що спростовує твердження відповідача про відсутність вказаних контрагентів за своїм місцезнаходженням.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби мають викладатися в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. При цьому, в матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Зазначені договори спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність як у позивача, так і у суб'єктів господарювання, з якими позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов'язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Також, апелянтом не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами у судовому порядку нікчемними, а також визнання недійними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 07 серпня 2017 року № та №.

Доводи апеляційної скарги податкового органу висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2017р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

При відкритті провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року відстрочено апелянту сплату судового збору в сумі 38614,13 грн. до ухвалення судового рішення.

Враховуючи те, що апелянт не відноситься до категорії осіб, які користуються пільгами щодо сплати судового збору, при зверненні до суду з апеляційною скаргою судовий збір ним не сплачений, а тому з Головного управління ДФС в Одеській області належить стягнути судовий збір у розмірі 38614,13 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь Державної судової адміністрації України (рахунок №0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) несплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у розмірі 38614 (тридцять вісім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 13 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко