Справа № 576/1975/17
Суддя: Мазур С. А.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/1975/17
Провадження № 2-а/576/97/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді Мазура С.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП ГЗ Шосткинського ВП ГУНП ОСОБА_2 про визнання постанови незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову капітана поліції ОСОБА_2 серії АР №966617 від 24.10.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

На обґрунтування позову позивач зазначає, що 24 жовтня 2017 року о 10 годині 46 хвилин по вул. Чернігівська,19 в м. Шостка його зупинив капітан поліції ОСОБА_2, після того, як він проїхав пішохідний перехід та звинуватив його в тому, що він перед цим здійснив зупинку автомобіля ближче 10 метрів від нерегульованого пішохідного переходу для висадки пасажирів, за тією ж адресою, і виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки зазначену постанову винесено з порушенням чинного законодавства, зокрема, на його думку, були допущені такі порушення: 1) відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; 2) відповідач ОСОБА_2 позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП; 3) відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме: проігнорував порядок, встановлений статтями 278, 279 КУпАП. Крім того, вказує на те, що згідно зі статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку, де розташований Шосткинський ВП ГУ НП в Сумській області.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві пояснивши , що порушень правил дорожнього руху не допускав та не здійснював зупинку автомобіля ближче 10 метрів від нерегульованого пішохідного переходу, а в подальшому надав заяву про слухання справи без їх участі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, хоча про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Від відповідача до суду надійшло письмове заперечення, з проханням справу слухати у його відсутності, вважає позов безпідставним та необґрунтованим.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В силу ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним частиною третьої статті 2 КАС України.

Згідно частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 171-2 КАСУ адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, відповідач не надав жодного належного та достатнього доказу, що може підтвердити вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Матеріалами справи підтверджується недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, що тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП є недоведеним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірності прийнятого рішення, під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 162, 171-2 КАС України та статтями 251, 252, 258 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП ГЗ Шосткинського ВП ГУНП ОСОБА_2 про визнання постанови незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову капітана поліції ОСОБА_2 серії АР № 966617 від 24.10.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП - визнати незаконною та скасувати.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 КАС України або винесення постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.А. Мазур