Справа № 592/12333/17
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/653/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач, в особі представника ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.10.2017 р. відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БР № 897137), якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 425,00 грн. за порушення п. 8.7.3 «є» ПДР України. Вважає постанову незаконною, оскільки інспектором неправильно застосовано ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що зі складеної інспектором постанови вбачається, що він не вчиняв проїзду на заборонений сигнал світлофора, а здійснив «рух на заборонений сигнал світлофора». Про існування будь-якої додаткової інформації чи пояснень свідків інспектор у постанові не зазначає тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є безпідставним. Вказує, що з постанови вбачається, що його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 425,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність саме за проїзд на заборонений сигнал світлофора, а не за рух на такий сигнал, у чому саме полягав «рух» з постанови також встановити не вдається за можливе. Просив суд поновити строк на оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 897137 від 18.10.2017 р.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, зазначив, що оскаржувана постанова складена не коректно, не можливо розібрати хто складав постанову, з постанови вбачається, що позивач не вчиняв проїзду на заборонений сигнал світлофора, а здійснив рух на заборонений сигнал світлофора. При складанні оскаржуваної постанови позивач заперечував проти порушення ним правил дорожнього руху, вказував, що розпочинав проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофору, а закінчував на червоний.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що 18.10.2017 р. близько 18 год. 09 год. на перехресті вул. Леваневського відповідачем було виявлено автомобіль Вольксваген Пассат, реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого здійснив рух на червоний забороняючий сигнал світлофора. Відповідач пояснив позивачу, що він порушив п. 8.7.3 «е» ОСОБА_5 дорожнього руху України, а саме здійснив рух на червоний забороняючий сигнал світлофору, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідач розяснив позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП, після чого розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, виніс оскаржувану постанову. Зазначила, що позивач у позові не заперечує факт вчинення ним правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено такі обставини.

18.10.2017 р. у м. Суми по проспекту Шевченка, 22 інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенантом поліції ОСОБА_4 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 897137, згідно якої до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови 18.10.2017 року о 18 год. 09 хв. у м. Суми на перехресті вул. Леваневського та проспекту Шевченка, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Volkswagen Passat, 1.8 TS, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Леваневського здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (червоний), повертаючи на проспект Шевченка, чим порушив п. 8.7.3 «е» ОСОБА_5 дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 9).

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ОСОБА_5 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ОСОБА_5). Особи, які порушують ці ОСОБА_5, несуть відповідальність згідно із законодавством

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_5 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.1 ОСОБА_5 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 ОСОБА_5 встановлено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Згідно пункту 8.7.3 «е» ОСОБА_5 дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ОСОБА_5 дорожнього руху) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З наданого представником відповідача в якості доказу на підтвердження доведення факту вчинення позивачем правопорушення відеозапису з нагрудної камери поліцейського DSJX3000078_BM0078 лише вбачається розяснення відповідачем особі чоловічої статі вимог ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП біля автомобіля, проте що це за особа та який саме автомобіль з відеозапису не зрозуміло. Крім того відеозапис не містить фактичного порушення позивачем о 18 год. 09 хв. у м. Суми на перехресті вул. Леваневського та проспекту Шевченка порушення п. 8.7.3 «е» ОСОБА_5 дорожнього руху України та здійснення руху на заборонений сигнал світлофора (як зазначено у постанові).

Доводи представника позивача щодо порушення відповідачем ОСОБА_6 з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі ОСОБА_6) при складанні постанови є необґрунтованими.

Так, відповідно до п. 8 Розділу 13 ОСОБА_6 заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Формально зазначені вимоги при складанні відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 897137 від 18.10.2017 р. були дотримані.

Беручи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п. 8.7.3 «е» ОСОБА_5 дорожнього руху України, а саме руху на заборонений сигнал світлофора та ч. 2 ст.122 КУпАП України.

З огляну на встановлені факти, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без наявності необхідних доказів порушень позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позов слід задовольнити визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 897137 від 18.10.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того суд зазначає, що позов подано з дотриманням ст. 99 КАС України, оскільки оскаржувана постанова була винесена 18.10.2017 р., строк на її оскарження закінчується 28.10.2017 р., який є вихідним днем. Позовна заява надійшла до суду 30.10.2017 р., тобто у перший робочий день після вихідного дня, а тому підстави для поновлення строку відсутні.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10 - 11, 70 - 71, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 897137 від 18.10.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.М. Косолап