Справа № 458/1000/17
Суддя: Строна Т. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/1000/17 2-а/458/39/2017 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

30 листопада 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Сисан С.І., розглянувши в місті Турці Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій,

встановив:

25.10.2017 року до суду із даним позовом звернувся ОСОБА_1.

Просить суд визнати неправомірними дії Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні йому до стажу працівника освіти періоду проходження військової служби з 19 вересня 1983 року по 19 серпня 1985 року та щодо відмови у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десятимісячної пенсії на день її призначення і зобовязати Старосамбірське об'єднанане управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати йому строк служби в Збройних Силах СРСР з 19.09.1983 року по 19.08.1985 року до стажу роботи за спеціальністю працівника освіти, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п.7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплатити йому грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десятимісячної пенсії станом на день її призначення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судовому засіданні представниця відповідача підтримала заперечення, надані 22.11.2017 року Старосамбірським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Львівської області на адміністративний позов ОСОБА_1. Просить в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 щодо зарахування строку служби в Збройних Силах СРСР з 19.09.1983 по 19.08.1985 року до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п 7-1 ,,Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту "е", ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячної пенсії, станом на день її призначення, відмовити повністю із наступних підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 25.07.2017 року призначено пенсію по віку на загальних підставах.

27.09.2017 року позивач звернувся із заявою у відділ з питань призначення та перерахунку пенсій в Турківському районі Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо призначення пенсії та виплати при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. На порушене ним питання Управлінням надана відповідь від 12.10.2017 р. № П-19/Ір.

Пунктом 7-1 розділу XV „Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", працювали в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів „е-„ж статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також, якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на день її призначення.

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011року № 1191.

Згідно з вказаним Порядком до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів „е і „ж статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені:

- переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Посилання позивача на норми законів ,,Про військовий обовязок і військову службу від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ та ,,Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII є безпідставними, оскільки в них не зазначено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а це не має жодного відношення до даного спору.

Страховий стаж, що дає право на призначення грошової допомоги, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів ,,е-,,ж статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вказаним Порядком не передбачено зарахування періоду проходження строкової військової служби до стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV „Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За даними трудової книжки, виданої 25.08.1975 року, страховий стаж позивача, що дає право на призначення грошової допомоги, а саме періоди роботи в закладах державної та комунальної власності на посадах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, складає 34 роки 8 місяців 17 днів:

- з 23.10.1980 року по 18.09.1983 року - 02 р. 10 міс. 26 дн. викладач спецдисципліни Турківського технічного училища № 51;

- з 11.09.1985 року по 01.09.2003 року - 17 р. 11 міс. 21 дн. майстер виробничого навчання, заступник директора по НВР, викладач спецдисципліни Турківського СПТУ № 51;

- з 02.09.2003 року по 30.06.2017 року - 13 р. 10 міс. 0 дн. викладач Турківського професійного ліцею.

Оскільки немає необхідного (35 років) стажу роботи на посадах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, права на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV „Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" у позивача немає.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, вважають, що дії Управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, законах України та розяснювальних листах Пенсійного фонду України, а відтак адміністративний позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представниці відповідача, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що 17.05.2017 року позивач досягнув пенсійного віку в зв'язку із чим звернувся до управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком.

На підставі поданої позивачем заяви йому було призначено вперше пенсію по віку на загальних підставах.

На момент набуття права на отримання пенсії (станом на 17.05.2017 року) спеціальний трудовий стаж позивача становив більше 35 років. Тому при призначенні вперше пенсії за віком йому відповідно до ст.7-1 Прикінцевих положень Закону як вчителю із спеціальним стажем роботи в закладах державної та комунальної форми власності понад 35 років, повинна бути виплачена грошова допомога, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій. На своє звернення з даного приводу позивач отримав відповідь про відмову у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій. Свою відмову відповідач мотивував тим, що за розрахунками відповідача його спеціальний трудовий стаж становить 34 роки 8 місяців і 17 днів, тобто менше 35 років.

Частиною 1 статті 2 Закону України ,,Про військовий обов'язок і військову службу передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення", або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У розділі 10 "Проходження служби у військових силах союзу РСР" військового квитка є запис про те, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 19.09.1983 року по 19.08.1985 року.

Звертаючись до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років, позивач виходив з того, що згідно з п. ,,е ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 30 до 35 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку мають право на пенсію за вислугу років.

Статтею 71 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплат, затвердженого Постановою КМ України № 1191 від 23.11.2011 року, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Вказаною Постановою встановлено, що учителі мають право на призначення пенсії за вислугу років.

Відмовляючи позивачу у виплаті грошової допомоги, відповідач посилається також на те, що відповідно до вказаного порядку час перебування на строковій військовій службі не відноситься до педагогічної роботи, а зараховується до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років за місцем роботи. Пенсія за вислугу років працівникам освіти призначається тільки за наявності спеціального стажу роботи, у жодному розділі не передбачена військова служба. Право на пенсію за вислугу років мають особи, які працюють за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених Переліком № 909.

Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, професія та посада позивача відносяться до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 04.11.1993 року № 909, і у відповідача були правові підстави для зарахування позивачу часу військової служби з 19.09.1983 року по 19.08.1985 року до спеціального стажу роботи, що дає йому право на призначення одноразової грошової допомоги при призначенні пенсії як працівнику освіти.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги при призначенні пенсії, чим порушив конституційне право позивача, передбачене ч.1 ст.46 Конституції України, та діяв не відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України, згідно із якою на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб покладено обов'язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 19, 46 Конституції України, статтями 159-163 КАС України, Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про військовий обовязок і військову служб", "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд

постановив:

позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу працівника освіти періоду проходження військової служби з 19 вересня 1983 року по 19 серпня 1985 року та щодо відмови йому у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десятимісячної пенсії на день її призначення.

Зобовязати Старосамбірське об'єднанане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати ОСОБА_1 строк служби в Збройних Силах СРСР з 19.09.1983 року по 19.08.1985 року до стажу роботи за спеціальністю працівника освіти, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п.7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і виплатити йому грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десятимісячної пенсії станом на день її призначення.

Стягнути із Старосамбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, а у разі відсутності коштів - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 640 гривень відшкодування його судових витрат у вигляді судового збору.

Дана постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турківський районний суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2017 року.

Суддя -