Справа № 817/1374/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"05" грудня 2017 р. Справа № 817/1374/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2017 р. у справі за позовом ФОП ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання дій протиправними та відшкодування витрат ,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017р. позивач звернувся в суд з позовом про визнання протиправними дії Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області та стягнення заборгованості в сумі 5957,94 грн..

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.10.2017р. позов задоволено частково. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 заборгованість за 2015 рік станом на 01.01.2016, яка склалася за перевезення пільгової категорії населення по маршруту "Рівне - ОСОБА_4" в сумі 5957,94 грн.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 пропорційну частину сплаченого судового збору у розмірі 320,00 грн..

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області звернулось до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа підприємець, з 01.01.2012 р. є платником єдиного податку і має ліцензію серії АД №064630 на здійснення такого виду господарської діяльності, як надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом; дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами з необмеженим строком дії, починаючи з 23.07.2012р. (а.с.8-10).

05.01.2015р. між Рівненською районною державною адміністрацією, як замовником, Управлінням соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації, як розпорядником коштів, та позивачем, як перевізником, було укладено договір №02/2015 на відшкодування витрат за безкоштовне перевезення пільгової категорії громадян (а.с.11-12).

Відповідно до зазначеного договору, позивач зобов'язався здійснювати безкоштовне перевезення в межах населених пунктів Рівненського району пасажирів пільгових категорій на маршруті «Рівне ПВА - ОСОБА_4» (маршрут №1439), а розпорядник коштів зобов'язався відшкодовувати в межах асигнувань з державного бюджету, витрати за безкоштовне перевезення пільгової категорії громадян, відповідно до Порядку здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, які перевозяться автомобільним та електротранспортом загального користування, затвердженого розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації №128 від 26.03.2007. Згідно з пунктом 4.1 - розпорядник коштів зобов'язався при надходженні коштів з Державного бюджету перераховувати перевізнику розраховану суму субвенції у межах сум, передбачених на 2015 рік на відшкодування витрат, за безкоштовне перевезення пільгових категорій громадян за відповідний період на підставі первинних звітних документів.

Листом №76/01-21/17 від 10.07.2017р. Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області повідомило позивача про те, що станом на 01.01.2015 заборгованість за 2014 рік по маршруту «Рівне - ОСОБА_5» перед ним становила 3813,82 грн., яка була погашена у січні 2015 року 2800,00 грн., та лютому 2015 року в сумі 913,82 грн. Згідно поданих розрахунків на 2015 рік та в межах бюджетних асигнувань станом на 01.01.2016 склалася заборгованість за перевезення пільгової категорії населення по вказаному маршруту в сумі 5957,94 грн. Заборгованість не погашена у зв'язку з відсутністю кошторисних призначень (а.с.7).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність коштів у державного органу чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань в жодному разі не може розглядатися як підстава для звільнення від виконання таких зобов'язань, так як рішенням Рівненської обласної ради «Про обласний бюджет на 2015 рік» №1423 від 21.01.2015р. кошти субвенції були розподілені між адміністративно-територіальними одиницями області (а.с.23-25).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про автомобільний транспорт» надання соціально значущих послуг автомобільного транспорту здійснюється відповідно до законодавства з питань поставки продукції для державних потреб. Соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати (ст.31 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Статтею 37 цього Закону, передбачено, що пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

У відповідності до вимог ч.2 ст.29 названого Закону органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян є видатками районних бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, і проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пп."б" п.4 ч.1 ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу України).

Разом з тим, компенсація за перевезення пільгових пасажирів здійснюється за рахунок бюджетних коштів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» №256 від 04.04.2002р. (далі - Порядок),

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (п.3 Порядку).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державним казначейством згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до пункту 5 Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад.

З метою запровадження єдиного порядку здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, які перевозяться автомобільним та електротранспортом загального користування на міських та приміських маршрутах в Рівненській області за рахунок субвенції з державного бюджету розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації №128 від 26.03.2007р. затверджено Порядок здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, які перевозяться автомобільним та електротранспортом загального користування в Рівненській області, за рахунок субвенції з державного бюджету.

Відповідно до цього Порядку, відшкодування коштів за пільгові перевезення окремих категорій громадян на міських та приміських маршрутах відповідно до тристороннього договору між перевізником, замовником транспортних послуг (райдержадміністрація, виконавчий комітет ради міста обласного значення), управлінням праці та соціального захисту населення райдержадміністрації, виконкому ради міста обласного значення, здійснюють управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів рад міст обласного значення.

Договір №02/2015 на відшкодування витрат за безкоштовне перевезення пільгової категорії громадян від 05.01.2015р., укладений між позивачем, Рівненською районною державною адміністрацією та Управлінням соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації, саме в рамках вищезазначеного Порядку і на виконання вимог ч.2 ст.29 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001р. та постанови Кабінету Міністрів України №256 від 04.04.2002р.. З огляду на це вказаний договір є адміністративним договором. Він не підпадає під статус господарського договору, оскільки його сторони не можуть змінювати його умов на власний розсуд, в обхід вимог законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем, як перевізником пасажирів пільгової категорії на міжміських внутрішньо обласних маршрутах загального користування було здійснено всі зобов'язання задля надання послуг щодо перевезення громадян. При цьому, відповідачем підтверджено, що позивачу за 2015 рік згідно з поданими ним розрахунками та в межах бюджетних асигнувань підлягає виплаті сума компенсації за перевезення пільгових пасажирів в розмірі 5957,94 грн.. Разом з тим, вказана сума станом на день розгляду справи судом позивачу не виплачена, тобто є заборгованістю.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» №80-VIII від 28.12.2014 (додаток 3), затверджена субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот), на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян на рівні 1917833,2 тис.грн..

Рішенням Рівненської обласної ради «Про обласний бюджет на 2015 рік» №1423 від 21.01.2015р. кошти субвенції були розподілені між адміністративно-територіальними одиницями області (а.с.23-25). Відповідно до додатку №5 до вказаного рішення кошти в сумі 2 423 263,00 грн., в якості компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян автотранспортом виділені і на Рівненський район.

Враховуючи вищенаведене та виходячи із системного аналізу вказаних приписів законодавства суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доводи Відповідача про відсутність фінансування з Державного бюджету на відповідні цілі не є переконливими, а відсутність коштів у державного органу чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не може бути підставою для звільнення від виконання таких зобов'язань.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржену постанову винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені Управлінням соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2