Справа № 813/4128/17
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

06 грудня 2017 року № 813/4128/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача не прибув

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 06.02.2015 № 1/13-04-22-01/31895956 про непогодження застосування податкового компромісу по винесенню державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС податковому повідомленню-рішенню від 18.12.2012 № НОМЕР_1.

У попередньому судовому засіданні судом поставлено на вирішення питання щодо залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Представники позивача в судовому засіданні наголошували на тому, що позивачем не пропущено строк звернення до суду. Вважає, що у даних спірних правовідносинах необхідно застосовувати пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, який з врахуванням ст. 102 Податкового кодексу України, на думку представника позивача, передбачає більш тривалий строк для звернення до суду (1095 днів), ніж частина 2 статті 99 КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Із позовних вимог вбачається, що предметом адміністративного позову є визнання протиправним і скасування рішення державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 06.02.2015 № 1/13-04-22-01/31895956 про непогодження застосування податкового компромісу по винесенню державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС податковому повідомленню-рішенню від 18.12.2012 № НОМЕР_1.

Представник позивача у судовому засіданні та у тексті позовної заяви зазначає, що про оскаржене рішення позивачу стало відомо у 2015 році.

З даною позовною заявою позивач звернувся до суду 13.11.2017, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Щодо доводів представника позивача про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення статті 56.18 Податкового кодексу України з врахуванням вимог ст. 102 Податкового кодексу України, суд зазначає таке.

Стаття 56 називається «Оскарження рішень контролюючих органів» і міститься у Главі 4 «Визначення суми податкових та/або грошових зобовязань платника податків, порядок їх сплати та оскарження рішень контролюючих органів».

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному порядку.

Згідно з пунктом 56.2 цієї ж статті 56 у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд рішення.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу з урахуванням строків давності, визначених статтею102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 Податкового кодексу України визначено строки давності та порядок їх застосування.

З аналізу положень вказаної статті слідує, що 1095 днів є тим граничним строком, у межах якого контролюючий орган наділений правом провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків, а також стягнути податковий борг.

В свою чергу платник податку вправі протягом 1095 днів оскаржити рішення контролюючого органу про визначення суми грошових зобовязань чи про розмір податкового боргу.

Відтак, суд дійшов висновку, що строки давності та порядок їх застосування зазначені у ст. 102 Податкового кодексу України слід застосовувати при визначенні граничного строку, у межах якого контролюючий орган наділений правом провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків, а платник податку вправі оскаржити рішення контролюючого органу про визначення суми грошових зобовязань чи про розмір податкового боргу.

Рішення про непогодження застосування податкового компромісу не є рішенням контролюючого органу про нарахування платнику податків грошового зобовязання, до якого слід застосовувати положення пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу.

Враховуючи викладене, посилання позивача на пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу є помилковим.

Саме така позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 №1935/11/13-11, який, хоча і носить інформативний характер, проте базується виключно на нормах КАС України та Податкового кодексу, жодним чином не підміняючи при цьому норми процесуального та матеріального права.

Згідно з ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, повязані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Жодних поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, судом не знайдено.

Водночас, як зазначив Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа Каменівська проти України), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним, воно може бути обмеженим ... . Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані....

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Згідно з пунктом 9 частини 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи, що позивач пропустив строк звернення до суду для захисту порушених прав, суд дійшов висновку, що підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними не має.

При вказаних обставинах, адміністративний позов товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, суд звертає увагу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, тобто подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов товариства з обмежено відповідальністю "Аудиторська фірма "Транс-Аудит" до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. ОСОБА_2 ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ОСОБА_2 субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Костецький Н.В.