Справа № 820/4141/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2017 р.Справа № 820/4141/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Калиновського В.А.
Суддів: Кононенко З.О. , Бондара В.О.
за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.
позивач - ОСОБА_1
представник позивача - Рубежанський І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2017р. по справі № 820/4141/17
за позовом ОСОБА_1
до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України

про визнання дій неправомірними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив суд: визнати дії відповідача - Харківського прикордонного загону щодо виключення зі списків особового складу військової частини позивача - ОСОБА_1 неправомірними; скасувати наказ відповідача начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління ДПСУ від 30 березня 2017 року №135-ос про припинення контракту, звільнення в запас Збройних Сил України, виключення зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення в частині що стосується ОСОБА_1 ; видати новий наказ про включення ОСОБА_1 до списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, скласти новий контракт, виплатити відповідне грошове забезпечення за вимушений прогул, після чого видати новий наказ яким виключити позивача - ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення; зобов`язати відповідача зарахувати період вимушеного прогулу до вислуги років ОСОБА_1 на військовій службі (в календарному та пільговому обчисленні) та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.
Через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду, унормованого ч.3 ст.99 КАС України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм процесуального права, а саме ч. 3 ст. 99 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм процесуального права, просили скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
В судове засідання представник відповідача не прибув не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача його представника, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду адміністративний позов, виходив з того, що фактично позивач дізнався про обставини, з якими пов`язував порушення своїх прав 30.03.2017 р. Таким чином у спірних правовідносинах право позивача на звернення до адміністративного суду, в силу приписів ч. 3 ст. 99 КАС України, мало бути реалізовано до 30.04.2017 р. Проте, позивач з даним адміністративним позовом звернувся 12.09.2017 р., тобто за межами встановленого законом строку.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, але така позовна заява може бути залишена без розгляду на тій підставі, що пропущено строк звернення.
Виниклі у зв`язку з цим спори повинні вирішуватися з урахуванням норм процесуального права, а саме статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).
Частиною 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як свідчать метеріали справи, Наказом Начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 114-ос від 15.03.2017 р., ОСОБА_1 (П-020166), інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " III (тип Б), було звільнено в запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною 8 пунктом 1 підпунктом "ї" (які в особливий період (крім проведення мобілізації та ведення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з правом носіння військової форми одягу, з 15.03.2017 року /а.с. 135/.
Крім того, Наказом Начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 135-ос від 30.03.2017 р. було припинено контракт, звільнено в запас Збройних Сил України, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 (П-020166), інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Веселе" III категорії (тип Б), в запас Збройних Сил України за статтею 26 частиною 8 пунктом 1 підпунктом "ї" (які в особливий період (крім проведення мобілізації та ведення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з правом носіння військової форми одягу, з 30.03.2017 року та зараховано у військовому оперативному резерві першої черги /а.с. 33/.
З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично оскаржує дії відповідача, пов`язані з його звільненням.
Колегія суддів зазначає, що фактично позивач був звільнений зі служби Наказом Начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 114-ос від 15.03.2017 р., а не Наказом Начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 135-ос від 30.03.2017 р.
Проте, докази про ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом зазначеного наказу відсутні.
Таких доказів відповідчем не надано і до суду апеляційної інстанції.
Враховучи те, що позивач не був обізнаний про Наказ Начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 114-ос від 15.03.2017 р., яким фактично був звільнений зі служби, а також те, що строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач звернувся до суду в межах строку передбаченого ст. 99 КАС України.
Таким чином, виновок суду перешої інстанції про те, що позивач звернувся з даним позовом до суду за межами встановленого законом строку є передчасним.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні ухвали були порушені норми чинного процесуального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, п. 4 ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2017р. по справі № 820/4141/17 скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій неправомірними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2017 р.