Справа № 2270/5510/11
Суддя: Голота Л. О.
Дата ухвалення: 2011-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2270/5510/11
Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Голоти Л. О.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-транс 2004" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Транс 2004" до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Транс 2004" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом щодо скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені № 2263 від 11.04.2011 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.05.2011 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Транс 2004" було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги ТОВ "Авто Транс 2004" задовольнити в повному обсязі.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, викладені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а сама постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що в сукупності призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, що засвідчується наявними в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при прийнятті висновку щодо правомірності рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків до Пенсійного фонду № 2263 від 11.04.2011 року, керувався наступним.

Матеріалами справи стверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Транс 2004", відповідно до ст.ст. 14, 15 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За змістом статті 17 вказаного Закону на платника страхових внесків покладені обовязки щодо нарахування, обчислення і сплати страхових внесків в повному обсязі в установлені строки.

Згідно ч. 6 ст. 20 цього ж Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим же періодом для позивача у відповідності з абзацу 2 ч. 6 ст. 20 та п.1 ст. 14 названого Закону є календарний місяць.

У відповідності з вимогами ч. 2. ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

В силу ж п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків органами Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10% несвоєчасно сплачених сум. Одночасно на суми не сплачених страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1% зазначених сум коштів, розрахована за кожен день прострочення платежу.

Згідно до п. 13 ст. 106 Закону про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

В ході ж розгляду даної справи судом першої інстанції було встановлено, що всупереч вимогам ст. 20 вищенаведеного закону, відповідач не сплатив у повному обсязі суму страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в зв'язку з чим у останнього виникла недоїмка за період з 20.10.2010 року по 17.03.2011 року.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням всіх обставин справи, дослідивши чинне законодавство, яке регулює порядок та строки сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, прийняв вмотивоване рішення, яким визнав правомірними рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому № 2263 від 11.04.2011 року про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені на загальну суму 5049,45 грн., в тому числі штраф в сумі 2156,66 грн., та нарахував пеню в сумі 2892,79 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 199, статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Транс 2004" необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-транс 2004", залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

секретар