Справа № 820/5021/17
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

04.12.2017 р. справа №820/5021/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Стрєлка О.В.,

представника позивача - Коноваленка О.С.,

представника відповідача - Мілованова С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут"
простягнення заборгованості в розмірі 31722,24 грн. по відшкодуванню різниці в розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників за період з вересня по жовтень 2017 року, -
встановив:

Суб'єкт владних повноважень, Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" (ідентифікаційний код - 14312163; місцезнаходження - Харківська область, місто Харків, вул.Лермонтовська,буд.№27), на користь Київського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України міста Харкова (ідентифікаційний код 41247819; місцезнаходження - Харківська область, місто Харків, Держпром, 2 під'їзд, розрахунковий рахунок - 1631 у філії Харківського обласного управління АТ ДОБУ МФО 351823) 31.722 (тридцять одна тисяча сімсот двадцять дві) грн. 24 коп. як заборгованість по відшкодуванню різниці у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників за період вересень-жовтень 2017 року.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що відповідач має заборгованість з відшкодування витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» колишнім працівникам відповідача.

Відповідач, ТОВ "Харківський проектний інститут", з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що ТОВ "Харківський проектний інститут" жодним чином не відноситься до наукових підприємств у розумінні статті 1 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", а тому не підпадає під дію зобов'язань, покладених ч. 6 ст. 37 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність". Стверджував, що наявність виданих колишнім працівникам довідок для призначення пенсій не зумовлює виникнення обов'язку з відшкодування витрат з виплати пенсій. Наполягав, що ТОВ "Харківський проектний інститут" є правонаступником лише АТ "Харківський проектний інститут". У зв'язку цими міркуваннями просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, повно виконавши процесуальний обов'язок з приводу з'ясування об'єктивної істини, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що заявлена суб'єктом владних повноважень вимога про стягнення коштів ґрунтується на повідомленнях №797 від 28.09.2017 р., №806 від 27.09.2017 р., №816 від 26.09.2017 р., №843 від 26.09.2017 р., №844 від 26.09.2017 р., №860 від 27.09.2017 р., №720 від 26.08.2017 р., №729 від 29.08.2017 р., №752 від 29.08.2017 р., №753 від 26.08.2017 р., №769 від 24.08.2017 р., №787 від 29.08.2017 р.

З огляду на викладене суд вважає, що спір по справі має бути розв'язаний виключно на засадах ч.1 ст. 71 КАС України, адже предмет доказування по справі не охоплює обставин відповідності закону перелічених повідомлень.

Досліджуючи правову природу цих повідомлень, суд зазначає, що за всіма ознаками повідомлення тероргану ПФУ про відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про науково і науково-технічну діяльність", і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів є рішенням суб'єкта владних повноважень, адже 1) містить волевиявлення органу управління владного характеру, 2) викладене у письмовій формі, 3) адресоване конкретному суб'єкту права, 4) спричиняє виникнення обов'язку здійснити платіж (при цьому згідно з законом відсутність такого рішення об'єктивно унеможливлює стягнення коштів).

Довід представника відповідача про те, що згадане повідомлення є по суті претензією, судом відхиляється, адже у публічно-правових відносинах (у тому числі і в галузі пенсійної справи) законодавцем не запроваджено механізму досудового урегулювання спору з боку владного суб'єкта.

Суд вважає, що з огляду на приписи ст.ст. 8, 19, 41, 124, 129 Конституції України стягнення платежу у примусовому порядку за кожним рішенням суб'єкта владних повноважень має здійснюватись виключно судом і ця ознака не є обставиною, котра свідчить про відсутність у рішення органу управління владного повеління.

За таких обставин, суд вважає, що перегляд підстав та розміру платежів за діючими рішеннями суб'єкта владних повноважень у формі повідомлення про відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про науково і науково-технічну діяльність", і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, є предметом адміністративної справи про визнання протиправним та скасування такого повідомлення, а не справи про стягнення боргу за таким повідомленням.

Між тим, суд не може оминути увагою і ту обставину, що наведений позивачем довід про існування послідовного правонаступництва між ТОВ «Харківський проектний інститут» та АТ "Харківський проектний інститут" та АТ "Харківський проектний інститут" та Державною установою «Харківський Державний проектний інститут» не був спростований відповідачем у ході розгляду справи. Так, зокрема, відповідач не подав до суду жодних належних та допустимих у розумінні ст. 70 КАС України доказів на підтвердження того, що у власності ТОВ не було майна та активів, раніше належних Державній установі "Харківський державний проектний інститут".

За твердженням позивача громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 (стосовно відшкодування пенсій яким подано позов) здобули науковий стаж в 7-му Державному Союзному проектному інституті, перейменованому у подальшому в Харківський державний проектний інститут, і перетвореному в Акціонерне товариство «Харківський проектний інститут», правонаступником якого є ТОВ "Харківський проектний інститут".

Відповідач у ході розгляду справи не спростував зазначеної обставини, проте стверджував, що не обтяжений обов'язком відшкодувати суми пенсій, призначених громадянам, які фактичному працювали в іншій установі, а не на підприємстві відповідача.

З цього приводу суд зазначає, що до 12.01.2016р. правовідносини з приводу відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою наукової і звичайної пенсій були унормовані ч.9 ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991р. №1977-ХІІ, якими було передбачено обов'язок з відшкодування видатків терорганів ПФУ на виплату наукових пенсій.

З 13.01.2016 р. по 31.12.2016 р. такого обов'язку не існувало у зв'язку з відсутністю відповідної норми права.

З 01.01.2017 р. згаданий обов'язок знов було запроваджено ч. 6 ст. 37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 26.11.2015 р. №848-VIII.

З 11.10.2017 р. згаданий обов'язок було скасовано, позаяк Законом України від 03.10.2017р. у новій редакції було викладено ст. 37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 26.11.2015 р. №848-VIII.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що за періоди вересень - жовтень 2017 року такий обов'язок діяв та підлягав виконанню.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 26.11.2015р. №848-VIII різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових ( науково-педагогічних ) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів держав бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників,

для наукових ( науково - педагогічних ) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Зі змісту вказаної норми закону не випливає, що відповідач не має обов'язку оплачувати видатки терорганів ПФУ на виплату наукових пенсій, призначених колишнім працівникам як АТ "Харківський проектний інститут" так і особи, правонаступником якої дане АТ, на підставі довідок добровільно виданих цим працівникам.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ і організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року (надалі Порядок №372).

Надані позивачем до матеріалів справи повідомлення за формою, змістом, підставами видання відповідають вимогам, встановленим Порядком №372.

Відтак, суд не вбачає правових підстав для неврахування цих повідомлень як доказів існування у ТОВ обов'язку здійснити платіж на користь тероргану ПФУ при вирішенні спору.

Як з'ясовано судом, вказані повідомлення відповідачем отримані, у судовому або позасудовому порядку не оскаржувалися, є діючими, але не виконані.

Доказів оплати спірної суми заборгованості відповідач до суду не подав, а судом самостійно при виконанні вимог ст. 11 КАС України таких доказів не виявлено.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджується наявними у справі документами.

За таких обставин, заявлена в позові вимога є обґрунтованою, а відтак, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" (ідентифікаційний код - 14312163; місцезнаходження - Харківська область, місто Харків, вул.Лермонтовська,буд.№27) на користь Київського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України міста Харкова (ідентифікаційний код 41247819; місцезнаходження - Харківська область, місто Харків, Держпром, 2 під'їзд, розрахунковий рахунок - 1631 у філії Харківського обласного управління АТ ДОБУ МФО 351823) 31.722 (тридцять одна тисяча сімсот двадцять дві) грн. 24 коп. як заборгованість по відшкодуванню різниці у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників за період вересень-жовтень 2017 року.

Роз'яснити, що постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови (у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі виготовлена 8 грудня 2017 року.

Суддя Сліденко А.В.