Справа № 361/5464/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Справа № 361/5464/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Плеви О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи із заробітної плати в розмірі 484,60 крб., одержаної нею за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 28.04.1986 р. по 30.04.1986 р., без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням вже проведених виплат.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 28 по 30 квітня 1986 року ОСОБА_4 приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС м. Чорнобиль, працювала на посаді бухгалтера в Чорнобильській Центральній ощадкасі.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії, інвалід II-ї групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до нього НОМЕР_2.

Позивач перебуває на обліку в Броварському ОУПФУ Київської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року у справі № 361/2398/17 було зобов'язано філію Головного управління по м. Києву та Київської області ПАТ «Державний ощадний банк України» видати ОСОБА_4 довідку про доходи за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 28 по 30 квітня 1986 року з включенням у неї одноразової премії у розмірі - 400 (чотириста) карбованців 00 копійок та встановлено, що загальний розмір заробітної плати ОСОБА_4 за цей період складає 484,60 крб.

На підставі вказаного судового рішення, яе набрало законної сили, філією Головного управління по м. Києву та Київської області ПАТ «Державний ощадний банк України» позивачу видано довідку від 28.08.2017 р. № 15/05-24/980.

30.08.2017 р. позивач звернулася до Броварського ОУПФУ Київської області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати одержаної за роботу в зоні відчуження в сумі 484,60 крб. без обмеження її максимального розміру, надавши вищевказану довідку про заробітну плату від 28.08.2017 р. № 15/05-24/980.

Листом від 12.09.2017 р. №666 Ж-01 Броварським ОУПФУ Київської області було позивача про відмову в перерахунку її пенсії, оскільки надана нею довідка про заробітну плату від 28.08.2017 р. № 15/05-24/980, видана ПАТ «Державний ощадний банк України» за період з 28.04.1986 р. по 30.04.1986 р., не відповідає нормам чинного законодавства.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку її пенсії, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок її пенсії з урахуванням заробітної плати, одержаної за роботу в зоні ЧАЕС у період з 28 по 30 квітня 1986 року в розмірі 484,60 крб.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ), Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 (далі - Порядок № 1210), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Статтею 57 Закону № 796-ХІІ передбачено, що Обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

У п. 1 Порядку № 1210 закріплено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Частиною 4 статті 15 Закону № 796-XII визначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно ч. 4. ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Заяву з усіма необхідними документами позивачем подано 30 серпня 2017 року. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 вересня 2017 року.

Отже, законодавством регламентовано право особи на визначення розміру її пенсії із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

При цьому, розрахунок пенсії здійснюється органами ПФУ на підставі відповідної довідки, виданої підприємством, установою, організацією, на якому працювала така особа.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що факт виконання робіт позивачем у зоні відчуження в період з 28.04.1986 р. по 30.04.1986 р. та отримання заробітної плати в розмірі 484,60 крб. за цей період підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили, тож, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, не потребує додаткового доведення, а довідка про заробіток позивача за роботу в зоні ЧАЕС у вказаний період видана за результатами перерахунку, здійсненого роботодавцем позивача на підставі вказаного судового рішення, і містить всі необхідні відомості для нарахування пенсії.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх і необхідних правових підстав для перерахунку позивачу пенсії, відповідно до вказаної довідки, та протиправності відмови відповідача щодо здійснення такого перерахунку.

Крім того, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів звертає увагу й на те, що у відповідності до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Тож, оскільки зазначений Закон набув чинності 01.10.2011 р., а пенсія позивачу була призначена у 2001 році, то встановлені ним обмеження максимального розміру пенсії до позивача не застосовуються.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

При цьому, доводи апелянта щодо непідтвердженості факту отримання позивачем заробітку за роботу в зоні ЧАЕС з 28.04.1986 р. по 30.04.1986 р. в розмірі 484,60 крб., колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, про що зазначалось вище.

Посилання апелянта на необґрунтованість рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року у справі № 361/2398/17, є безпідставними, оскільки зазначене рішення набрало законної сили і встановлені ним обставини в даному випадку та відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України мають приюдиційне значення.

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ від 28.11.1999 р. по справі «Brumarescu v. Romania» та від 27.07.2003 р. по справі «Ryabykh v. Russia» Європейським судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а апелянт, який є суб'єктом владних повноважень і відповідачем по справі, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів перед судом ті обставини, на які він посилається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 06 грудня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: