Справа № 405/9005/16-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/9005/16-а
Провадження №2-а/405/277/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю позивача ОСОБА_1

та представника відповідача Покаленка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача пологовий будинок №2 ім. «Святої Анни» та на стороні відповідача пологовий будинок №1, Управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Кіровоградської міської ради, в якому просив визнати з мотивів невідповідності Конституції України незаконним та скасувати рішення Кіровоградської міської ради №692 від 17.11.2016 року «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Кропивницького та реорганізацію Пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку № 1».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 17.11.2016 року Кіровоградською міською радою було прийняте рішення №692 «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Кропивницького та реорганізацію Пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку № 1», яким, зокрема, було вирішено припинити юридичну особу - пологовий будинок №2 ім. «Святої Анни»шляхом приєднання (реорганізації) до пологового будинку №1. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважає його незаконним та таким, що суперечить вимогам ст.49 Конституції України, якою, зокрема, передбачено, що у державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена, посилаючись при цьому на те, що пологовий будинок №2 ім. «Святої Анни»- це комунальний лікувально-профілактичний заклад, який входив до мережі закладів охорони здоров'я, які надають безоплатну медичну допомогу, а тому його припинення як юридичної особи, припинення юридичної особи - пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» є незаконним з зазначених вище підстав. Крім того, позивач також зазначив, що відповідно до Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст. 3 Конституції України), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст. 22 Конституції України). Вказав, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач керувався ст.59 Господарського кодексу України та ст. 104 Цивільного кодексу України, які визначають порядок припинення суб'єкта господарювання та юридичної особи, відповідно, в сукупності з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким передбачено виключне повноваження сільських, селищних, міських рад на прийняття на пленарних засіданнях рішень, зокрема, щодо реорганізації та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади; реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради. Позивач вважає, що вказані норми законів в своїй сукупності не можуть бути застосовані до правовідносин, з приводу яких було прийняте оскаржуване рішення, на підставі чого вважає, що Кіровоградська міська рада при прийнятті вказаного рішення діяла не на підставі та не в спосіб, передбачені Конституцією та законами України та з перевищенням свої повноважень, ігноруючи думку територіальної громади міста.

Ухвалою суду від 14.03.2017 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача пологовий будинок № 2 ім. «Святої Анни» та на стороні відповідача пологовий будинок №1 та Управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради.

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду справи підтримав заявлений позов з підстав, зазначених в ньому, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Кіровоградської міської ради за довіреністю Покаленко В.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просив суд у задоволенні позову, який представник відповідача вважає необґрунтованим та безпідставним, відмовити повністю, обґрунтовуючи заперечення заявлених позовних вимог наступним, зокрема, 17.11.2016 року Кіровоградською міською радою, в межах наданих їй п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень, було прийняте рішення № 692 «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Кропивницького та реорганізацію Пологового будинку №2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку №1», при цьому, на думку представника відповідача, прийняття вказаного рішення не порушує, не порушувало та не може порушувати права та законні інтереси позивача, так як він не є працівником пологового будинку №2 ім. «Святої Анни»; не є та не може бути пацієнтом пологового будинку №2 ім. «Святої Анни», так як основним видом діяльності даного закладу є надання жінкам кваліфікаційної та спеціалізованої акушерсько-гінекологічної допомоги; більш того, позивач не є власником (засновником) пологового будинку №2 ім. «Святої Анни»; крім того, між пологовим будинком №2 ім. «Святої Анни» та позивачем відсутні будь-які правочини, які б визначали їх взаємні права та обов'язки, що, на думку представника відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача також зазначив, що спірним рішенням передбачена реорганізація юридичної особи - медичного закладу пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання, відповідно це не призводить та не може призвести до скорочення існуючої мережі медичних закладів, а є лише зміною у такій мережі в частині створення нової організаційно-правової форми закладу охорони здоров'я, тим самим, оскаржуване рішення не передбачає ліквідації пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни», так як за змістом даного рішення пологовий будинок №2 ім. «Святої Анни» було оптимізовано - реорганізовано шляхом приєднання до пологового будинку №1 без зменшення функцій та обсягу послуг з надання населенню міста спеціалізованої медичної допомоги за певним профілем (акушерсько-гінекологічної допомоги), що, в свою чергу, не суперечить вимогам ст. 49 Конституції України, щодо збереження мережі медичних закладів.Також зазначив, що метою прийняття оскаржуваного рішення було приведення у відповідність до встановлених нормативів кількості акушерських та гінекологічних ліжок у пологових будинках № 1 та № 2 ім. «Святої Анни», та недопущення втрати структури та скорочення штатів вказаних закладів, та створення сучасного медичного закладу - перинатального центру ІІ-го рівня на 160 ліжок шляхом об'єднання двох пологових будинків. З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що при прийнятті рішення №692 від 17.11.2016 рокуКіровоградська міська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, та в інтересах поліпшення надання медичної допомоги громадянам, зокрема, жінкам та дітям. Враховуючи зазначене, представник Кіровоградської міської ради просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представники третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача пологовий будинок № 2 ім. «Святої Анни» та на стороні відповідача пологовий будинок № 1, в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які надсилалися на їх адреси, причини неявки вказаних осіб в судове засідання суду не відомі, заяви чи клопотання від останніх про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не відомі, при цьому, будучи присутнім в попередніх судових засіданняхпредставник за довіреністю ОСОБА_5погодився з позицією представника відповідача, заперечивши проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію наступним, зокрема, створення єдиного міського пологового будинку на 160 ліжок зфункціями перинатального центру II рівня в контексті Перспективного плану заходів щодомодернізації та оптимізації галузі охорони здоров'я м. Кропивницького на 2016-2018 роки було підтримане на засіданні виконавчого комітету Кіровоградської міської ради шляхом затвердження вказаного плану рішенням №371 від 14.07.2016 року «Про затвердження перспективного планузаходів щодо модернізації та оптимізації галузі охорони здоров'я м. Кіровограда на 2016-2018роки». Доцільність об'єднання двох міських пологових будинків також обґрунтована провідними фахівцями з акушерства та гінекології міста та області, та підтверджена висновками та рекомендації Українського інституту стратегічних досліджень Міністерства охорони здоров'я України згідно зактом організаційного аудиту акушерсько-гінекологічної та неонатологічної допомоги населенню в м. Кіровограді від 17.06.2016 року та протоколом засідання експертного середовища від 26.05.2016 року.17.11.2016 року Кіровоградською міською радою було прийняте рішення № 692 «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Кропивницького та реорганізацію Пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку № 1». При цьому, зазначені вище дії були спрямовані на оптимізацію ліжкового фонду окремо в кожному пологовому будинку та приведення його (фонду) до нормативів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 року №1024 «Про затвердження нормативу забезпечення стаціонарними лікарняними ліжками у розрахунку на 10 тис. населення» та наказом Міністерства охорони здоров'я України від 01.02.2016 року №51 «Про затвердження Методики щодо забезпечення стаціонарними лікарняними ліжками у розрахунку на 10 тис. населення». Реорганізація пологового будинку № 2жодним чином не спричиняє скорочення мережі, а є лише зміною у мережі закладів охорони здоров'я, що відбувається без зменшення функцій та обсягів надання медичної допомоги населенню, покладених на реорганізовану юридичну особу, та обумовлене необхідністю актуалізації, осучаснення мережі, приведення її у відповідність до чисельності населення, його захворюваності та реальними потребами громадян у тих чи інших видах медичної допомоги. Окрім того, у вивільнених приміщеннях пологового будинку №2 ім. «Святої Анни» планується відкрити гемодіалізний центр, так як на сьогоднішній день існує гостра потреба у наданні даного виду медичної допомоги жителям міста Кропивницького, хворих на хронічну ниркову недостатність.

Неявка вказаних осіб за таких обставин відповідно до положень ч. 2, ч. 4 ст. 128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, на підставі чого суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за даної явки осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши позивача, представника відповідача, враховуючи позицію представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради, заслухавши свідка ОСОБА_6, зваживши доводи, викладені в адміністративному позові, заперечення проти позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновкупро відмову позивачу в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положення ст.6 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Кіровоградської міської ради №692 від 17.11.2016 року «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Кропивницького та реорганізацію Пологового будинку №2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку №1», прийнятим 17.11.2016 року на 3-му засіданні 5-ої сесії 7-го скликання, було вирішено: 1. Припинити юридичну особу - пологовий будинок № 2 ім. «Святої Анни», ідентифікаційний код 03074022 шляхом приєднання (реорганізації) до пологового будинку № 1, ідентифікаційний код 20652012.; 2. Призначити комісію з реорганізації пологового будинку №2 ім. «Святої Анни» у складі згідно з додатком; 3. Визначити місцезнаходження комісії з реорганізації пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» за адресою: м. Кропивницький, вул. Ганни Дмитрян, 1; 4. Комісії з реорганізації: 1) повідомити державного реєстратора про реорганізацію юридичної особи в порядку, передбаченому чинним законодавством України; 2) оприлюднити у встановленому порядку повідомлення про реорганізацію пологового будинку №2 ім. «Святої Анни», порядок і строки заявлення кредиторами вимог до нього; 3) здійснити всі необхідні заходи щодо припинення пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» у встановленому законодавством порядку та подати передавальний акт на затвердження Кіровоградській міській раді;5. Встановити строк для заявлення кредиторами вимог до пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» - два місяці з дня офіційного оприлюднення рішення щодо реорганізації юридичної особи; 6. Встановити порядок заявлення кредиторами вимог до пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» шляхом направлення письмових вимог на адресу місцезнаходження комісії з реорганізації юридичної особи; 7. Управлінню охорони здоров'я Кіровоградської міської ради: 1) забезпечити внесення змін до штатного розпису та кошторису доходів і видатків пологового будинку №1 та вжити інших необхідних заходів, пов'язаних з припиненням пологового будинку №2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку №1; 2) винести на затвердження Кіровоградської міської ради проект рішення про внесення змін до Статуту пологового будинку № 1, пов'язаних з приєднанням до нього пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни»; 3) винести на затвердження Кіровоградської міської ради проект рішення про створення комунального закладу «Міська лікарня № 2 м. Кропивницького», його статут та структуру з місцезнаходженням за адресою: м. Кропивницький, вул. Ганни Дмитрян, 1; 8. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань охорони здоров'я та соціального захисту населення, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_7

Зазначене рішення оскаржене позивачем ОСОБА_1 до суду з мотивів прийняття його не на підставах,передбачених Конституцією та Законами України, та з перевищенням повноважень відповідача, як органу місцевого самоврядування, наданих йому Конституцією та законами України.

Обгрунтовуючи зміст позовних вимог позивач як на підстави позову вказує на те, що за статтею 49 Конституції України у державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена, відповідно пологовий будинок №2 ім. «Святої Анни» діяв відповідно до ст.49 Конституції України і був комунальним лікувально-профілактичним закладом, що входив до мережі закладів охорони здоров'я, які надають безоплатну медичну допомогу, у зв'язку з чим його припинення як юридичної особи, порушує основний закон України - Конституцію України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», який визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, кім випадків, передбачених цим Законом.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, при розгляді даної справи судом перевірено чи прийнято оскаржуване рішення суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд не погоджується з позицією представника відповідача в частині твердження про те, що позивач фактично не є належним суб'єктом оскарження вказаного вище рішення,в зв'язку з тим, що прийняття даного рішення не порушує, не порушувало та не може порушувати права та законні інтереси позивача, так як між пологовим будинком № 2 ім. «Святої Анни» та позивачем відсутні будь-які правочини, які б визначали їх взаємні права та обов'язки, виходячи з наступного.

Так, обґрунтовуючи мотиви звернення до суду з даним позовом позивач вказує на порушення відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, зокрема, його, як громадянина України та члена територіального громади м.Кропивницький, конституційного права наохорону здоров'я, медичну допомогу, ефективне і доступне медичне обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004).У п. 3.4 вказаного Рішення зазначено, що, виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України, охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Таким чином, завданням адміністративного судочинства є вирішення публічно-правового спору між сторонами, шляхом судового захисту, зокрема, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, при цьомусудове рішення усуває виниклу спірність і в цей спосіб досягається захист прав та інтересів особи.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України, норми якої мають пряму дію, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В частині перевірки відповідності способу прийняття Кіровоградською міською радою оскаржуваного рішення суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Так, відповідно до витягу з протоколу ведення сесії від 17.11.2016 року Кіровоградської міської ради (електронна система голосування «РАДА-В») оскаржуване рішення № 692 від 17.11.2016 року «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Кропивницького та реорганізацію Пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку № 1»було прийнято 17.11.2016 року на 3-му засіданні 5-ої сесії 7-го скликання шляхом відкритого поіменного голосування депутатів Кіровоградської міської ради.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про прийняття Кіровоградською міською радою оскаржуваного рішення в спосіб, передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в України».

В частині перевірки повноважень Кіровоградської міської ради щодо прийняття оскаржуваного рішення суд виходить з наступного.

Відповідно доч.4 ст.16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» планування розвитку мережі державних і комунальних закладів охорони здоров'я, прийняття рішень про її оптимізацію, створення, реорганізацію, перепрофілювання державних і комунальних закладів охорони здоров'я здійснюються відповідно до закону органами, уповноваженими управляти об'єктами відповідно державної і комунальної власності.

Відповідно до п.30 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання, зокрема, створення, ліквідації та реорганізації комунальних закладів.

З аналізу зазначених положень Законів прийняття рішень про оптимізацію, реорганізацію та перепрофілювання закладів охорони здоров'я належить до сфери повноважень міських рад за умови, якщо такі заклади належать до сфери управління даного органу місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Судом також встановлено, що пологовий будинок №2 ім. «Святої Анни» діяв на підставі Статуту, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 12.12.2006 року №190, п.1.2 якого Кіровоградський пологовий будинок №2 ім. «Святої Анни» є лікувально-профілактичним закладом, засновником якого є Кіровоградська міська рада.

Відповідно до п.6.1 Статуту припинення діяльності закладу здійснюється шляхом його ліквідації або реорганізації Кіровоградською міською радою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Кіровоградська міська рада, як орган місцевого самоврядування, що представляє інтереситериторіальної громади міста,при прийнятті рішення №692 від 17.11.2016 року «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Кропивницького та реорганізацію пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку № 1» діяла в межах повноважень, наданих їй Законом України «Про місцеве самоврядування у України» щодо виключної компетенції по реорганізації комунальних закладів охорони здоров'я (ч. 4 ст. 16 вказаного Закону).

Свідок ОСОБА_6 надала пояснення згідно з якими, вона займала посаду заступника голови громадської ради при виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради, якою (громадською радою) була створена ініціативна група та яка виступала проти закриття пологового будинку №2, з приводу чого зверталися також до міського голови. Також свідок зазначила, що на засіданні громадської ради було прийнято рішення, яке затверджено протоколом, про громадські слухання з зазначеного питання, разом з тим, заявлені громадські слухання не були проведені.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивачав частині посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 року № 996 «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики»щодоігнорування Кіровоградською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення думки територіальної громади міста, з тих підстав, що вказаною Постановою затверджено Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, який регулює публічне громадське обговорення проектів нормативно-правових актів органів виконавчої влади та відносно органів місцевого самоврядування має лише рекомендаційний характер.

Більш того, як повідомив під час судового розгляду справи представник відповідача інформація щодо об'єднання двох пологових будинків міста, а також інформація (висновки, та рекомендації) державної установи «Український інститут стратегічних досліджень МОЗ України» щодо оптимізації медичних установ були доведені до відома територіальної громади м.Кіровограда, шляхом публікацій у віснику Кіровоградської міської ради «Вечірня газета» (№25 від 24.06.2016 року) та газеті «Україна -Центр» (23.06.2016 року №25), та будь-яких скарг та заперечень від жителів територіальної громади м.Кропивницького до Кіровоградської міської ради не надходили.

При наданні оцінки правовим підставам прийняття Кіровоградською міською радою рішення про реорганізацію пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни», а також доцільності та обґрунтованості прийняття такого рішення, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Конституції України держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» мережа державних і комунальних закладів охорони здоров'я формується з урахуванням потреб населення у медичному обслуговуванні, необхідності забезпечення належної якості такого обслуговування, своєчасності, доступності для громадян, ефективного використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів. Існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена.

Поряд з цим, актом організаційного аудиту акушерсько-гінекологічної та неонатологічної допомоги населенню в м. Кіровограді від 17.06.2016 року та протоколом засідання експертного середовища від 26.05.2016 року м.Кіровоград пологовий будинок №1 було визначено доцільність об'єднання двох міських пологових будинків №1 та №2 шляхом створення міського перинатального центру ІІ рівня і розміщення його на базі пологового будинку № 1 із залученням медичного персоналу та обладнання пологового будинку № 2.

14.07.2016 року рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради№ 371 «Про затвердження перспективного планузаходів щодо модернізації та оптимізації галузі охорони здоров'я м. Кіровограда на 2016-2018роки», затверджено перспективний план заходів щодо модернізації та оптимізації галузі охорони здоров'я м.Кіровограда на 2016-2018 роки, зокрема, і в частині створення єдиного міського пологового будинку на 160 ліжок з функціями перинатального центру II-го рівня.

При прийнятті вказаного рішення виконавчий комітет Кіровоградської міської ради керувався, крім іншого, постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 року № 1024 «Про затвердження нормативу забезпечення стаціонарними лікарняними ліжками у розрахунку на 10 тис. населення» та наказом Міністерства охорони здоров'я України від 01.02.2016 року № 51 «Про затвердження Методики щодо забезпечення стаціонарними лікарняними ліжками у розрахунку на 10 тис. населення», якими встановлено нормативну кількість акушерських та гінекологічних ліжок.

Таким чином, оскаржуване рішення в частині реорганізації пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни», виходячи із зазначеного вище, було спрямоване на створення міського перинатального центру ІІ-го рівня.

При цьому, щодо твердження позивачащо прийняття оскаржуваного рішення призвело до скорочення існуючої мережі комунальних закладів охорони здоров'я, суд наголошує на тому, що рішення Кіровоградської міської ради №692 від 17.11.2016 року не передбачало зменшеннякількості акушерських та гінекологічних ліжок поза нормативно закріплені норми забезпечення стаціонарними лікарняними ліжками, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 року № 1024, чи заниження рівня медичного обслуговування.

Поряд з цим, беручи до уваги скасування постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 року постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 року №1024 «Про затвердження нормативу забезпечення стаціонарними лікарняними ліжками у розрахунку на 10 тис. населення», суд звертає увагу на те, що рішення, яке є предметом даного судового розгляду, було прийнято 17.11.2016 року, тобто в період чинності зазначеної постанови Кабінету Міністрів України.

Надаючи оцінку позиції позивача щодо незгоди з діями відповідача, який при прийнятті оскаржуваного рішення керувався, зокрема, положеннямист. 59 Господарського кодексу України та ст. 104 Цивільного кодексу України, в сукупності з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»суд приходить до висновку про необґрунтованість такого твердження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 59 ГК України припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо прийняття рішень про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Способи припинення суб'єктів господарювання - юридичних осіб є універсальними і не залежать від виду та організаційно-правової форми. Залежно від того, чи відбувається правонаступництво, розрізняють два способи їх припинення: 1) передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам (реорганізація); 2) ліквідація. Принципова різниця між цими двома способами припинення полягає у наявності чи відсутності правонаступництва за зобов'язаннями юридичної особи. Якщо внаслідок реорганізації права та обов'язки юридичної особи переходять до інших юридичних осіб, то у разі ліквідації вони припиняються. Головний сенс реорганізації юридичної особи полягає у переході її майна до інших юридичних осіб у порядку правонаступництва. За економічним змістом реорганізація - це спосіб консолідації або розподілу майна (бізнесу) учасниками юридичної особи на основі їх суб'єктивних інтересів, а з формально-юридичної сторони - це процес заміни осіб у майнових та інших правовідносинах у порядку універсального правонаступництва. В обох випадках припинення суб'єкт, що припиняється, більше не існуватиме. У зв'язку з ліквідацією суб'єкта господарювання припиниться і його діяльність, у зв'язку ж із реорганізацією вона триватиме, але вже не в колишній (яка існувала до реорганізації), а в новій організаційно-правовій формі суб'єкта господарювання. Головна відмінність двох способів припинення суб'єктів господарювання (ліквідації та реорганізації) полягає в юридичних наслідках факту припинення їх існування, у наявності або відсутності правонаступництва.

Вказане свідчить про обґрунтованість посилання Кіровоградської міської ради на вказані норми законів, як правові підстави припинення діяльності юридичної особи при прийнятті оскаржуваного рішення про припинення юридичної особи - пологового будинку №2 ім. «Святої Анни» шляхом їїреорганізації, при цьому, зазначеним рішенням, яке є предметом оскарження, не передбачена ліквідації пологового будинку №2 ім. «Святої Анни».

Окрім того, враховуючи зміст вищезазначених положень та ст.49 Конституції України реорганізація юридичної особи - медичного закладу шляхом його приєднання не призводить та не може призвести до скорочення існуючої мережі медичних закладів, а, відповідно, є лише зміною у такій мережі в частині створення нової організаційно-правової форми закладу охорони здоров'я.

Також, суд вважає, що прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та реорганізація пологового будинку №2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку №1 не призвело до порушення вимог статті 6 Основ законодавства України про охорону здоров'я, яким передбачено право громадян на охорону здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного вище,оцінивши фактичні обставини справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, та враховуючи, що Кіровоградська міська рада при прийнятті рішення №692 від 17.11.2016 року «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Кропивницького та реорганізацію Пологового будинку № 2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку № 1» діяла відповідно до вимог чинного законодавства України, у спосіб та в межах повноважень, наданих Кіровоградській міській раді, як представницькому органу місцевого самоврядування, який відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади м.Кропивницького та приймати від її імені рішення,суд приходить до висновку провідмову у задоволенні позовних вимог позивачу ОСОБА_1. про визнання незаконним і скасування рішення суб'єкта владних повноважень - Кіровоградської міської ради № 692 від 17.11.2016 року у зв'язку з їх недоведеністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача пологовий будинок №2 ім. «Святої Анни» та на стороні відповідача пологовий будинок №1, Управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради про визнання з мотивів невідповідності Конституції України незаконним та скасування рішення Кіровоградської міської ради «Про оптимізацію мережі лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м.Кропивницького та реорганізацію пологового будинку №2 ім. «Святої Анни» шляхом приєднання до пологового будинку №1» №692 від 17 листопада 2016 року - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова