Справа № 810/3129/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/3129/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року № 810/3129/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД” до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм законодавства, відповідачем надано неправильну оцінку фактичним обставинам, внаслідок чого зроблено помилкові висновки при визначенні податкового зобов’язання з податку на додану вартість. Позивач зазначає, що податковому органу було надано усі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Позивач просив суд податкові повідомлення-рішення визнати протиправним і скасувати.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача подав до суду заперечення в яких зазначив, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до норм чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах наданих йому повноважень.

Згідно із частиною 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ТОВ “РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД” зареєстровано юридичною особою 26.04.1994 року, як платник податків перебуває на обліку в органах державної податкової служби з 27.02.1995. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість. Видами діяльності товариства, зокрема є інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у. (код за КВЕД : 43.99).

За результатами перевірки податковим органом складено Акт від 02.08.2017 №2486/10-36-12-09/21650831, згідно висновків якого, перевіркою встановлено порушення позивачем: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України; ст.2, п.2 ст.3, ст.9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.1.2 ст.1, п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 ст.2, ст.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704, та безпідставно сформовано податковий кредит по податку на додану вартість на суму 874641,82 грн., що в свою чергу призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 873872,94 грн., заявлено на рахунок платника у банку по декларації за січень 2017 року по наступних контрагентах: ТОВ «Електроресурс» за період січень 2017 року на суму ПДВ 862872,94 грн., ТОВ "ТД EPIEЛ" на суму ПДВ 4166,67 грн., ТОВ «ХАРДІФАСТ» на суму ПДВ 6833,33 грн., з періодом виникнення від’ємного значення за січень 2017 року на суму ПДВ 6833,33 грн.; п. 200.4, п. 200.1 ст. 200 ПК України ТОВ «Ріола-модуль ЛТД» завищено суму від’ємного значення та суму податку, фактично сплачену ТОВ «ЕЛЕКТРОРЕСУРС» згідно додатку №3 до декларації за січень 2017 року на 461665,42 грн., як наслідок завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявлену на рахунок платника у банку по декларації за січень 2017 року на 461665,42 грн.

Податковим органом в акті перевірки зазначено, що за наслідками проведеної перевірки вбачається, що основними постачальниками товарів/послуг ТОВ “РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД” за січень 2017 року є ТОВ «Електроресурс» на загальну суму ПДВ 863641 грн., номенклатура реалізованого ТМЦ на ТОВ “РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД»: будівельні матеріали. За результатами аналізу діяльності ТОВ «Електроресурс» за січень 2017 року встановлено ряд постачальників-учасників проходження схемного кредиту, які при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні у схемах формування ризикового податкового кредиту з податку на додану вартість для реального сектору економіки, серед яких ТОВ «Авілл» номенклатура придбаного товару: вантажні автомобілі, гірлянди-штори, емаль, алкідна, фарба, шини, кондиціонери та інше; номенклатура реалізованого товару на ТОВ «Електроресурс»: буд. матеріали. Контрагентами-постачальниками по всьому ланцюгу постачання встановлено маніпулювання податковою звітністю, а отже, факти підміни номенклатури товару (робіт, послуг) не дають можливостей встановити походження товару. ТОВ «Електроресурс» документально оформлювало (реєструвало податкові накладні) операції з реалізації товарів на адресу замовника ТОВ «Ріола-Модуль ДТД», в той час як придбання даних послуг у відповідному обсязі за вказаний період, отриманих від ТОВ «Авілл» фактично не відбувалося. Враховуючи те, що на підприємстві відсутні трудові ресурси, будь-які складські та виробничі активи, підприємство від ТОВ «Авілл» фактично не могло здійснювати господарську діяльність, а здійснювало маніпулювання податковою звітністю з метою надання податкової вигоди третім особам. Враховуючи вищевикладене, правочини нібито укладені між ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» з ТОВ «Електроресурс», в подальшому з ТОВ «Авілл» не спричинили реального настання юридичних наслідків. По всьому ланцюгу постачання встановлено маніпулювання податковою звітністю, а отже, факти підміни номенклатури товару (робіт, послуг) не дають можливостей встановити походження товару.

Також основними постачальниками товарів/послуг ТОВ “РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД” за січень 2017 року є ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», які здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов’язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, у зв’язку з відсутністю об’єктів оподаткування та неможливістю реального здійснення платником податків господарських операцій за січень, березень 2017 року по ланцюгу.

Податковим органом в акті перевірки зазначено, що за наслідками проведеної перевірки вбачається, що основними постачальниками товарів/послуг ТОВ “РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД” за лютий 2017 року є ТОВ «Армстронг Україна», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «АКВІЛОН ДІСТРІБЬЮШН», ТОВ «АЙДІТІ Україна», які здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов’язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, у зв’язку з відсутністю об’єктів оподаткування та неможливістю реального здійснення платником податків господарських операцій за лютий, квітень 2017 року по ланцюгу.

За результатами перевірки податковим органом складено Акт від 02.08.2017 №2488/10-36-12-09/21650831, згідно висновків якого, перевіркою встановлено порушення позивачем: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України та безпідставно сформовано податковий кредит по податку на додану вартість на суму 333749,50 грн., по ТОВ «Електроресурс» за травень 2017 року 333749,50 грн., з якої до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за травень 2017 року задекларовано 333749,50 грн.; п. 200.4, п. 200.1 ст. 200 ПК України ТОВ «Ріола-модуль ЛТД» завищено суму від’ємного значення та суму податку, фактично сплачену ТОВ «Крафт» згідно додатку №3 до декларації за травень 2017 року на 174268,80 грн., як наслідок завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявлену на рахунок платника у банку по декларації за травень 2017 року на 174268,80 грн.

Податковим органом в акті перевірки зазначено, що за наслідками проведеної перевірки вбачається, що основними постачальниками товарів/послуг ТОВ “РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД” за травень 2017 року є ТОВ «Електроресурс» в подальшому з Дочірнім підприємством «Ітон Електрик» та ТОВ «СМАРТ ФОРМАТ» не спричинили реального настання юридичних наслідків. ТОВ «Електроресурс» та ТОВ «КРАФТ», які здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов’язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, у зв’язку з відсутністю об’єктів оподаткування та неможливістю реального здійснення платником податків господарських операцій за березень, квітень, травень 2017 року по ланцюгу.

Позивачем подано письмові заперечення на висновки Актів перевірки від 02.08.2017 №2486/10-36-12-09/21650831, №2487/10-36-12-09/21650831, №2488/10-36-12-09/21650831.

Рішеннями ГУ ДФС у Київській області від 23.08.2017 висновки Актів перевірки від 02.08.2017 №2486/10-36-12-09/21650831та №2487/10-36-12-09/21650831 залишено без змін, а висновки Акту перевірки від 02.08.2017 №2488/10-36-12-09/21650831 скасовано в частині порушення п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, а саме в частині завищення суми від’ємного значення та завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленої на рахунок платника у банку по декларації за травень 2017 року на 174268,80 грн. по контрагенту-постачальнику ТОВ «КРАФТ».

Податковим органом в акті перевірки зазначено, що за наслідками проведеної перевірки вбачається, що ТОВ «А КЛАСС», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ» та ТОВ «ХАРДІФАСТ», які здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов’язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, у зв’язку з відсутністю об’єктів оподаткування та неможливістю реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу.

Позивачем подано письмові заперечення на висновки акту перевірки від 05.09.2017 №3364/10-36-12-09/21650831.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області від 25.09.2017 висновки акту перевірки залишено без змін.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» та ТОВ «Електроресурс» укладено договір поставки № 02-10/2016 від 14.10.2016 р.. Відповідно до даного договору, постачальник зобов’язується передати у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити на умовах даного договору електрообладнання, електрооснащення, матеріали на будівельний майданчик об’єкту будівництва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чорновола, 28/1. Також до договору сторонами укладено специфікації №1, №2, №3 та додаткові угоди №1, №2.

В подальшому між ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» (сторона 2), ТОВ «Електроресурс» (сторона 1) та ТОВ «І ЕЙ СОЛЮШНЗ» (сторона 3) укладено угоду від 27.10.2016, в якій сторона 2 приймає товар поставлений стороною 1 на будівельний майданчик об’єкту будівництва та одразу здійснює передачу товару стороні 3 для його подальшого цільового використання/монтажу у ході виконання робіт з влаштування внутрішнього електропостачання та електроосвітлення на об’єкті будівництва: «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит».

Крім того, в даній угоді зазначено, що між ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» (стороною 2) та ТОВ «І ЕЙ СОЛЮШНЗ» (сторона 3) укладено договір субпідряду №27/10/16-01 від 27.10.2016, відповідно до якого сторона 3, субпідрядник зобов’язується за завданням сторони 2, генпідрядник, виконати роботи з влаштування внутрішнього електропостачання та електроосвітлення об’єкту будівництва: «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». Сторонами до угоди від 27.10.2016 оформлено зміни та доповнення №1 від 09.02.2017.

В подальшому ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» направлено ТОВ «Електроресурс» лист про заміну номенклатури поставки товару від 30.05.2017 №347.

На виконання умов укладеного договору №02-10/2016 від 14.10.2016 та угоди від 27.10.2016 сторонами оформлені податкові накладні, видаткові накладні, рахунки-фактури та акти приймання-передачі (т.2 арк.50-92, т.5 арк.18-30, т.6 арк.63-164).

Оплата по договору №02-10/2016 від 14.10.2016 здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «Електроресурс», що підтверджується платіжними дорученнями (т.2 арк.40-49).

03.02.2017 ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» укладеного договір субпідряду №02-02/2017 з ТОВ «Армстронг Україна» щодо виконання опоряджувальних робіт в будівлі: улаштування стяжок самовирівнювальних до 5 мм., улаштування покриттів з лінолеуму, улаштування плінтусів на об’єкті будівництва - «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». Також сторонами оформлено додаткові угоди №1 від 16.02.2017, №2 від 01.03.2017.

На виконання умов укладеного договору сторонами оформлено календарний графік виконання робіт, договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) (т.2 арк.115-178, т.6 арк.62-139).

Оплата по договору здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «Армстронг Україна», що підтверджується платіжними дорученнями.

ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» 20.01.2017 укладеного договір субпідряду №04-01/2017 з ТОВ «ТД ЕРІЕЛ» щодо виконання робіт по улаштування перегородок на металевому однорядному каркасі з обшивкою гіпсокартонними листами на об’єкті будівництва - «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». Також сторонами оформлено додаткову угоду №1 від 06.03.2017.

На виконання умов укладеного договору сторонами оформлені договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3), підсумкові відомості ресурсів та акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) (т.2 арк.199-250, т.3 арк.1-8, т.4 арк.210-250, т.5 арк.1-17, т.6 арк.62-139).

Оплата по договору здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», що підтверджується платіжними дорученнями.

11.10.2016 ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» укладеного договір субпідряду №11/10-2016-01 з ТОВ «Хардіфаст» щодо виконання робіт з влаштування високоякісного штукатурення стін по бетону, газоблоку, кірпичу сумішами МП-75 з механізованим нанесенням суміші штукатурними станціями при товщині шару до 20 мм, улаштування перегородок на металевому однорядному каркасі з обшивкою гіпсокартонними листами або гіпсововолокнистими плитами, високоякісне штукатурення укосів гіпсовими сумішами МП-75, установлення перфорованих штукатурних кутиків на об’єкті будівництва - «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». Також сторонами оформлено додаткові угоди №1-7.

На виконання умов укладеного договору сторонами оформлені календарний графік, графіки фінансування та авансування робіт, договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3), підсумкова відомість ресурсів та акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) (т.3 арк.26-250, т.4 арк.1-7, арк.98-209).

Оплата по договору здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «Хардіфаст», що підтверджується платіжними дорученнями.

16.03.2017 ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» укладеного договір субпідряду №03-03/2017 з ТОВ «А-Класс» щодо виконання робіт – опоряджувальні роботи в будівлі, роботи з влаштування фінішного опорядження на об’єкті будівництва - «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» та додаткові угоди.

На виконання умов укладеного договору сторонами оформлені податкові накладні, договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3), підсумкова відомість ресурсів та акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) (т.5 арк.31-71, т.6 арк.165-203).

Оплата по договору здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «А-Класс», що підтверджується платіжним дорученням.

03.01.2017 ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» укладеного договір субпідряду №03-01/2017 з ТОВ «АЙДІТІ Україна» щодо виконання з влаштування отворів на об’єкті будівництва - «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» та додаткова угода.

На виконання умов укладеного договору сторонами оформлені податкові накладні, договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3), підсумкова відомість ресурсів та акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) (т.6 арк.204-233).

Оплата по договору здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «АЙДІТІ Україна», що підтверджується платіжним дорученням.

03.11.2016 ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД» укладеного договір поставки №01-11/2016 з ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» щодо поставки будівельних матеріалів (мембрана, моноплан) на об’єкті будівництва - «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» та специфікації №1-4.

На виконання умов укладеного договору сторонами оформлені податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та рахунок-фактура (т.6 арк.243-250, т.7 арк.1-6).

Оплата по договору здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн», що підтверджується платіжним дорученням.

На підтвердження виконання позивачем частини умов договору генерального підряду укладеного з ДП «Укрмедпроектбуд» №2016/1 від 15.08.2016 на виконання робіт на об’єкті будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» позивачем надано трьохсторонні акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) підсумкові відомості ресурсів укладених між субпідрядниками (ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна») товариством (ТОВ «РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД») та замовником (Укрмедпроектбуд») та договірні ціни, календарний графік, перелік обладнання, додаткові угоди (т.5 арк.72-147, т.6 арк.234-242, т.7 арк.7-112).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось, податкові повідомлення-рішення про визначення позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість прийняті податковим органом у зв'язку з включенням позивачем до складу податкових декларації з податку на прибуток підприємств та податкових декларацій з податку на додану вартість відповідних сум, у складі ціни отриманих товарів за господарськими операціями, які в дійсності не відбувались (є фіктивними).

Таким чином, вирішення даної справи залежить від доведеності факту фіктивності господарських операцій, за результатами здійснення яких податковим органом прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договорів, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Як встановлено судом, факти придбання товару та виконання робіт, а також оплати їх вартості підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними та формування витрат у деклараціях з податку на прибуток підприємств відповідними видатковими накладними.

Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі послуги (роботи, товари) не отримувались платником податків від його контрагента.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначається податкові зобов'язання платника податків, приймається податковим органом за результатами оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб'єктивних думках посадових осіб інших податкових органів, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

З досліджених судом актів перевірки позивача вбачається, що посадові особи податкового органу факти поставки товару та виконання робіт контрагентами позивачу у дійсності не перевіряли, безпосереднього аналізу фінансово-господарських документів не робили, а відобразили в актах перевірки лише суб'єктивні думки посадових осіб інших податкових органів щодо контрагентів позивача.

Таким чином, висновки податкового органу про фіктивність та нереальність господарських операцій, що здійснювались між позивачем та ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна», ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» є безпідставними.

Відповідно до пп.134.1.1, п.134.1, ст.134 ПК України об’єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідачем не враховано, що за придбані ТМЦ та отримання послуг позивачем перераховано шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна», ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції співвідноситься з нормами Податкового кодексу України.

При встановленні господарських операцій, суд звертає увагу на дослідження обставин реальності здійснення даних господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Таким чином, наданими позивачем первинними документами у повному обсязі підтверджується реальність здійснених господарських операцій при придбанні товарно – матеріальних цінностей та послуг у контрагентів – постачальників ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна», ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн».

Отже, суд дійшов висновку, що дослідженні під час судового розгляду господарські операції по правочинах між ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна», ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» були реально (фактично) здійснені, що повністю підтверджується наявністю належним чином оформлених первинних документів, у тому числі податковими накладними, такі операції пов’язані з господарською діяльністю підприємства, всі учасники господарських операцій володіли спеціальною податковою правосуб’єктністю, а висновок відповідача про безтоварність укладених правочинів є таким, що не відповідає дійсності, та не ґрунтується на нормах законодавства України.

Як наслідок, також протиправним є висновок про завищення позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість та завищення суми від’ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту при придбанні ТМЦ та послуг у ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна», ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн».

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 200.1 статті 200 розділу V цього Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 202 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з : постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: (1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; (3) наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; (4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; (5) наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов'язкові реквізити).

Крім того, аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця, замовник - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного суду України від 06 грудня 2016 року по справі №826/3939/15 за позовом ТОВ "Болтон Груп" до ДПІ в Голосіївському районі ГУ ДФС в м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення.

З метою встановлення фактів здійснення господарської операції судом з'ясовувалися, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; зв'язок між фактом придбання товарів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю позивача.

Суд звертає увагу, що обов'язок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення податкового законодавства є персоніфікованими. Визначення податкових зобов'язань платнику податків не може ставитись у пряму залежність від виконання податкових обов'язків його контрагентом.

Суд на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановив, що факт отримання позивачем товарів та послуг, оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом факт реальності виконання господарських договорів, укладених позивачем з ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна», ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; складені сторонами правочинів первинні документи містять повну інформацію про товари, їх кількісне та вартісне вираження.

У період виконання договорів ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна», ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» були зареєстрованими у встановленому законом порядку, як юридичні особа та зареєстровані платниками податку на додану вартість. що підтверджуються витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наявність у контролюючого органу під час перевірки платника податків певної інформації про господарську діяльність його контрагента, одержану від інших територіальних органів доходів і зборів чи з інформаційних систем державної фіскальної служби, що не оформлена рішенням суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не слугує беззаперечним доказом невиконання сторонами правочину власних господарських зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг).

Суд також звертає увагу на те, що обов'язок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення чинного законодавства є персоніфікованими. Це означає, що на особу не може покладатися відповідальність за правопорушення, вчинені іншими особами.

Так, позивач, в силу покладеного на нього обов'язку сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, визначені податковим законодавством, вступає у відповідні податкові правовідносини з державою та не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на органи державної фіскальної служби, а отже не володіє інформацією відносно виконання контрагентом власних податкових зобов'язань перед бюджетом, та, як наслідок, не може зазнавати негативних наслідків у зв'язку з протиправними діяннями інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що твердження контролюючого органу про відсутність факту реальності господарських операцій позивача з ТОВ «А-Класс», ТОВ «Електроресурс», ТОВ «ТД ЕРІЕЛ», ТОВ «ХАРДІФАСТ», ТОВ «АЙДІТІ Україна», ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» були спростовані наявними доказами в матеріалах справи, зважаючи на те, що первинні документи, складені позивачем та його контрагентами у ході господарської операції, відповідають вимогами чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а отже і підтверджують суму задекларованого позивачем податку, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування на податок на додану вартість, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “РІОЛА-МОДУЛЬ ЛТД” (код ЄДРПОУ 21650831) судові витрати у сумі 105385 (сто п’ять тисяч триста вісімдесят п’ять) грн. 19 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень – Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лиска І.Г.