Справа № 393/435/17(2-а/393/11/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2017 року справа № 393/435/17(2-а/393/11/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2017 року по справі № 393/435/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про оскарження дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач), в якому просив:

визнати дії (бездіяльність) відповідача, які полягають у поверненні без виконання довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області від 24.07.2017 року № 1411/28/01-17 та відмові позивачу в перерахунку призначеної пенсії з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з довідкою ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області від 24.07.2017 року № 1411/28/01-17 протиправними;

зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату з 01.09.2017 року пенсії з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених в довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області від 24.07.2017 року № 1411/28/01-17 та виплатити різницю в пенсії з 01.09.2016 року;

зобовязати відповідача подати протягом пятнадцяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 гривень.

Постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про оскарження дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення у даній справі, суд першої інстанції не врахував, що грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є пенсіонером органів МВС України та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується ксерокопією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 23.09.2015 року (а. с. 14).

Листом від 24.07.17 р. заступник голови ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 направив ОСОБА_1 довідку про отримані ним матеріальну допомогу, індексацію, грошову винагороду, вихідну допомогу при звільненні за період з 01.09.2013 по 31.08.2015 роки (а. с. 20-21).

В заяві від 10.08.17р. ОСОБА_1 просив Головне управління ПФУ в Кіровоградській області перерахувати пенсію за вислугу років у звязку з отриманням ним довідки № 1411/28/01-17 від 24.07.2017 року ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області про додаткові види грошового забезпечення, які були нараховані протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення (а. с. 22-23).

Листом від 11.08.17 р. Головне управління ПФУ в Кіровоградській області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога відсутня серед додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ відповідно до додатку 26 до постанови № 1294 від 07.11.2007 року (а. с. 24).

Визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказані в довідці додаткові види грошового забезпечення не є щомісячними видами грошового забезпечення, а тому не можуть бути враховані при обчисленні пенсії. Крім того, відсутні відомості щодо сплати з цих додаткових виплат страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ.

Військовослужбовцям у звязку з особливим характером військової служби, яка повязана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої повязана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією від 31.12.2007 року № 499 (далі Інструкція). Так, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога у межах асигнувань що виділяються на їх утримання, для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік - допомога для оздоровлення в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення (пункту 2.16.1 Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права, і на що не звернув уваги суд першої інтонації, відмовляючи в задоволенні позову, дає підстави вважати, що суми індексації заробітної плати, грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року № 21-70а15.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, на яке посилається відповідач у письмових запереченнях проти позову, та яким здійснено офіційне тлумачення частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки цим рішенням визначено, виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат

Посилання суду першої інстанції на те, що надана довідка № 1411/28/01-17 від 24.07.2017 року не містить відомостей щодо сплати із спірних видів грошового забезпечення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, як на підставу для відмови в задоволенні адміністративного позову, визнаються колегією суддів апеляційного суду безпідставними, оскільки саме на субєкта владних повноважень в розрізі приписів ст. 71 КАС України покладається обовязок щодо надання доказів на обґрунтування своїх доводів.

При цьому відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанцій зазначає, що відповідач, маючи сумніви щодо підтвердження факту сплати із спірних видів грошового забезпечення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, всупереч вимогам чинного законодавства не скористався наданими йому повноваженнями та не звернувся до відповідного органу із вимогою про надання необхідних додаткових документів.

При цьому колегія суддів зазначає про необґрунтованість посилань суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13 травня 2015 року, оскільки висновки Конституційного Суду України, висловлені в цьому рішенні, не стосуються спірних правовідносин у цій справі.

Вирішуючи питання стосовно дати, з якої відповідачем має бути здійснено відповідний перерахунок, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 10.08.2017 року, а тому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню починаючи з 01.08.2017 року, позовні вимоги за період з 01.09.2016 року по 31.07.2017 року включно задоволенню не підлягають з огляду на відсутність факту звернення за відповідним перерахунком пенсії.

Стосовно позовних вимог щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив рішення в адміністративній справ має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом, а не обовязком суду і таке право може бути реалізовано судом у випадку встановлення обставин, які свідчать, зокрема, про можливе ухилення відповідача від поновлення прав позивача у спосіб встановлений судом. Оскільки таких обставин судом не встановлено, то колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність необхідності у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду, а відповідно позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує Довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", доданої до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір", визначено якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, то і відповідно судовий збір з нього не стягується. Тобто в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується, а у разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги.

Водночас, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2017 року по справі № 393/435/17 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у поверненні без виконання довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області від 24.07.2017 року № 1411/28/01-17 та відмові ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з довідкою ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області від 24.07.2017 року № 1411/28/01-17 протиправними.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату з 01.08.2017 року пенсії з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених в довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області від 24.07.2017 року № 1411/28/01-17 та виплатити різницю в пенсії з 01.08.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 2688 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім гривень).

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у порядку та строки, передбачені ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко