Справа № 808/3182/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року о/об 16 год. 51 хв.Справа № 808/3182/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про скасування повідомлення та зобов'язання вчинити певні дії, -

за участю представників: від позивача - не з'явився, від відповідача - не з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2017 року Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Овчарова Андрія Олександровича щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;

- скасувати повідомлення про повернення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до викання №9243/16.18 від 20 вересня 2017 року;

- зобов'язати Кам'янсько - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області прийняття до виконання та проводити виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» за виконавчим документом - рішення про застосування штрафних санкцій №146 від 19 липня 2010 року на суму 170 грн. з приватного підприємця ОСОБА_1.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 19 липня 2010 року винесено рішення №146 про застосування фінансових санкцій з приватного підприємця ОСОБА_1. Енергодарським об'єднаним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області направлено заяву про примусове стягнення заборгованості за рішенням про застосування штрафних санкцій. Однак старшим державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Чим порушив статтю 4 та статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження». Просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не прибув, 31 жовтня 2017 року подала до суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу без її участі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях відповідно до яких зазначає, що 20 вересня 2017 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відсутня заява стягувача про примусове виконання. Заява позивача підписана першим заступником начальника об'єднаного управління О.А. Цигрик, в заяві зазначено додаток «рішення №146 від 19 липня 2010 року».

Представник відповідача у судове засідання не з'явився з неповажної причини, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Судову повістку отримано його уповноваженою особою 27 жовтня 2017 року, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, форми №119.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Управлінням Пенсійного фонду України у Кам`янсько - Дніпровському районі винесено 19 липня 2010 року рішення №146 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне подання відомостей, що використовується в системі персоніфікованого обліку у строки, визначені законодавством. Фінансові санкції застосовані до приватного підприємця ОСОБА_1 у розмірі 170 грн.

Позивача 18 вересня 2017 року звернувся із заявою №3719/11 до Начальника відділу державної виконавчої служби Кам'янсько - Дніпровського району головного територіального управління в Запорізькій області, в якій просить відкрити виконавче провадження за рішенням про застосування штрафних санкцій №146 від 19 липня 2010 року на 170 грн. щодо примусового стягнення заборгованості з приватного підприємця ОСОБА_1. Додаток - рішення про застосування штрафних санкцій №146 від 19 липня 2010 року.

20 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Овчаровим А.О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №9243/16.18, на підставі пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказане у заяві №3720/11 від 18 вересня 2017 року прізвище боржника не відповідає прізвищу вказаному у виконавчому документі.

Не погодившись з винесеним державним виконавцем повідомленням, Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулась до суду з адміністративний позовом.

Проте суд розглянувши адміністративний позов, матеріали справи не може погодитися із такими твердженнями відповідача та зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов'язаний вчинити певні дії особисто.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Приписами пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Підставою для винесення спірного повідомлення, як визначено у письмових запереченнях, є невідповідність виконавчого документу вимогам встановленим законом, а саме невідповідність прізвища боржника наведеного у заяві та виконавчому документі.

Судом досліджено долучені до матеріалів справи заяву № 3720/11 від 18 вересня 2017 року та рішення № 146 від 19 липня 2010 року та встановлено наявність прізвища боржника ОСОБА_1 в обох документах.

Встановлена судом обставина спростовує визначену у спірному повідомлені підставу повернення виконавчого документа.

Також, необхідно зазначити, що у письмових запереченнях представником відповідача наведено підстави винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 20 вересня 2017 року у зв'язку з зверненням неналежної особи.

Постановою Кабінету Міністрів від 16 грудня 2015 року № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в Кам'янсько - Дніпровському районі Запорізької області з 01 квітня 2016 року реорганізовано шляхом злиття в Кам'янсько - Дніпровське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Кам'янсько - Дніпровське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 31 березня 2017 року реорганізовано шляхом злиття в Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

На підтвердження вищезазначених обставин заявником надано, копії витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23 вересня 2017 року № та станом на 08 вересня 2017 року №.

Тобто Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є правонаступником всіх прав та обов'язків Кам'янсько - Дніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та управління Пенсійного фонду України в Кам'янсько - Дніпровському районі Запорізької області.

Але, судом при прийнятті рішення не приймаються до уваги твердження представника відповідача стосовно звернення неналежної особи з заявою про стягнення, оскільки це не було підставою для повернення виконавчого документу.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з наявного правонаступництва позивача, заявлених позовних вимог, встановлених судом обставин та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного повідомлення від 20 вересня 2017 року №9243/16.18.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Овчарова Андрія Олександровича щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до викання №9243/16.18 від 20 вересня 2017 року;

Зобов'язати Кам'янсько - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області прийняття до виконання та проводити виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» за виконавчим документом - рішення про застосування штрафних санкцій №146 від 19 липня 2010 року на суму 170 грн. з приватного підприємця ОСОБА_1.

Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов