Справа № 821/1647/17
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1647/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРУС ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 06.10.2017 р. № , № ,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРУС ЛТД" (далі-позивач, ТОВ "МАРУС ЛТД") звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі-відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.10.2017р. № про зменшення розміру від?ємного значення суми ПДВ за липень 2017р. на 46,0 грн. та № про визначення зобов?язань із ПДВ за основним платежем на 45515,0 грн. та за штрафними санкціями на 11378,75 грн.

Позов обґрунтований тим, що 19.09.2017р. ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з ПДВ за липень 2017р., в ході якої встановлено, що при заповнені податкової декларації по ПДВ за липень 2017р. у рядку 1.1 розділу І. "Податкові Зобов'язання" та у Додатку 5 розділу І. "Податкові зобов'язання" Таблиці 1. не задекларовано (занижено) податкові зобов'язання по податкових накладних на загальну суму ПДВ 45561,33 грн., які складено та зареєстровано у ЄРПН у липні 2017р. За результатами проведеної камеральної перевірки складено акт №1952/21-22-12-01/40884651, яким зафіксовано порушення п.187.1 ст.187, п.200.1 ст.200 ПК України, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.10.2017р. № та №. Позивач вважає, що вказані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню у зв'язку з допущеними відповідачем порушеннями норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач, посилаючись на положення ст.ст.75, 78 ПК України вважає, що предметом камеральної перевірки може бути лише податкова звітність, тобто відомості, зазначені у відповідній податковій звітності. Враховуючи, викладене позивач стверджує, що відомості, що були перевірені відповідачем не можуть бути предметом камеральної перевірки, а тому правові наслідки такої перевірки відсутні. З викладених підстав позивач наполягає на тому, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення мають бути скасовані, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач надіслав суду письмові заперечення, посилаючись на відповідність дій та рішень контролюючого органу вимогам чинного законодавства України. Просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи його необґрунтованість тим, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки. Перевірка проведена на підставі аналізу податкової звітності позивача та даних Єдиного реєстру податкових накладних, що узгоджується із п. 75.1.1 ст. 75 ПК України, якою визначений перелік джерел інформації, що є предметом камеральної перевірки.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розгляд справи провести в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 19.09.2017р. співробітником ГУ ДФС у Херсонській області проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "МАРУС ЛТД" за липень 2017р. в ході вказаної перевірки встановлено, що при заповнені податкової декларації по ПДВ за липень 2017р. у рядку 1.1 розділу І. "Податкові Зобов'язання" та у Додатку 5 розділу І. "Податкові зобов'язання" Таблиці 1. не задекларовано (занижено) податкові зобов'язання по податкових накладних на загальну суму ПДВ 45561,33 грн., які складено та зареєстровано у ЄРПН у липні 2017р.

За результатами проведеної камеральної перевірки складено акт №1952/21-22-12-01/40884651, яким зафіксовано порушення п.187.1 ст.187, п.200.1 ст.200 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов'язання за липень 2017р.

На підставі акта №1952/21-22-12-01/40884651 від 19.09.2017р. контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.10.2017р. № про зменшення розміру від?ємного значення суми ПДВ за липень 2017р. на 46,0 грн. та № про визначення зобов?язань із ПДВ за основним платежем на 45515,0 грн. та за штрафними санкціями на 11378,75 грн.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

За змістом адміністративного позову підставою для скасування вказаних податкових повідомлень-рішень є порушення відповідачем норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилаючись на положення ст.ст.75, 78 ПК України позивач вважає, що предметом камеральної перевірки може бути лише податкова звітність, тобто відомості, зазначені у відповідній податковій декларації. Порушення, які встановлені відповідачем мають бути досліджені в рамках документальної перевірки. Враховуючи викладене, позивач стверджує, що камеральна перевірка, яка була проведена відповідачем не є незаконною, а тому правові наслідки такої перевірки відсутні.

Дослідивши акт перевірки №1952/21-22-12-01/40884651 від 19.09.2017р. та податкові повідомлення-рішення від 06.10.2017р. № та №, а також проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Із акта перевірки (ст. 1) судом встановлено, що при проведені камеральної перевірки контролюючим органом було використано податкову декларацію позивача за липень 2017р. № від 11.08.2017р. та бази даних ДФС.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Таким чином, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов'язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Крім того, суд відмічає, що п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначений перелік даних, що можуть бути предметом камеральної перевірки, у тому числі податкові декларації та дані системи електронного адміністрування ПДВ. Із акта камеральної перевірки №1952/21-22-12-01/40884651 від 19.09.2017р. вбачається, що податковим органом під час перевірки досліджувались податкова декларація із ПДВ позивача за липень 2017р. № від 11.08.2017р. та дані Єдиного реєстру податкових накладних.

Відтак суд не вбачає в діях податкового органу будь-яких суперечностей та порушень п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України.

Особливості проведення камеральних перевірок податкової звітності з податку на додану вартість регламентовані розділом ІІІ Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013р. №165 (далі-Наказ №165).

Зокрема вказаним розділом передбачено, що податкова звітність, подана платником ПДВ, проходить арифметичний та логічний контроль - автоматизовану перевірку, складовими якої є: перевірка логічного зв'язку між окремими звітними і розрахунковими показниками, перевірка узгодженості показників, що переносяться з додатків до декларацій, порівняння звітних показників з показниками попередніх звітних періодів. У складі декларації з ПДВ подаються додатки (пп.3.1.1.2). За наявності вказаних додатків обов'язковим є безпосереднє співставлення наявних у них показників з відповідними показниками податкової декларації.

Відповідно до п. 3.1.3 розділу ІІІ Наказу №165 з метою виявлення та упередження можливих порушень податкового законодавства при камеральній (електронній) перевірці проводиться, зокрема:

- пп.3.1.3.4 - відпрацювання сум податку на додану вартість, які формують податковий кредит за податковими накладними, не зареєстрованими в ЄРПН. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Кодексу відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Комплексне відпрацювання платників податку на додану вартість, які декларують за звітний період податковий кредит, сформований за рахунок податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, проводиться відповідно до вимог Методичних рекомендацій № 420

- пп. 3.1.3.7 співставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією, отриманою від митних органів та з інших джерел. При цьому враховуються результати автоматизованого співставлення (наказ № 85) даних додатка 5 до декларації, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, ЄРПН, баз МД (по мірі впровадження відповідного програмного забезпечення).

З наведеного вище вбачається, що відповідачем правомірно проведена камеральна перевірка позивача.

Відповідно до п.2.5 розділу ІІ Наказу №165 за наслідками проведеної камеральної перевірки складається (формується):

- у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки;

- у разі відсутності помилок (порушень) у податковій звітності інспектор у тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку у графі "порушень (помилок) не виявлено" (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведеної камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ ТОВ "Марус ЛТД" за липень 2017р. відповідачем складено акт №1952/21-22-12-01/40884651 від 19.09.2017р., в якому зафіксовані порушення податкової звітності.

Щодо посилання позивача на позицію Державної фіскальної служби України, викладеної на офіційному сайті, суд звертає увагу, що Мін'юст листом від 22.04.2011р. №6785-0-26-11-8.2 повідомив, що листи міністерств, інших центральних органів влади - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз'яснювальний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи та законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. У разі встановлення листами нових правових норм, вони підлягають відкликанню з місць застосування органом, що їх видав, та скасуванню.

Будь-які листи ДФС, які не є податковою консультацією, несуть суто інформаційний характер - в них висвітлюється думка (позиція) ДФС України щодо певного аспекту податкового законодавства.

Статтями 11, 71 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та у взаємозв'язку із проаналізованими нормами законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог тому відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРУС ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 06.10.2017 р. № , № .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 8.3.3