Справа № 759/15192/17
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/446/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул'яновська О.В. розглянувши відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити розрахунок і виплату, зобов'язання подальшого нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати протиправними дії відповідача по відмові у нарахуванні і виплаті їй щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що передбачений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату такої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент нарахування щорічної допомоги на оздоровлення, посилаючись на ті підстави, що Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації протиправно йому відмовило у нарахуванні і виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що передбачений ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 за №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої евакуйованим із зони відчуження 2 категорії виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 75 грн., однак позивач вважає, що такі дії протирічать вимогам законодавства.

Відповідачем на адресу суду направлено письмові заперечення стосовно позовних вимог в яких просив відмовити у їх задоволені, зазначивши, що позивачу нараховувалась щорічна допомога на оздоровлення у розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно з п. 10 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 року за №760, а саме у розмірі 75 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за №562 (а.с. 12, 13).

Суд розглянув вказану справу в порядку скороченого провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ч. 4 ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 99, 100 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 громадянка, яка евакуйована із зони відчуження у 1986 році, категорії 2б, що підтверджується відповідним посвідченням, яке наявне в матеріалах справи (а.с. 6).

Позивач 21.09.2017 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про нарахування та виплату їй щорічної допомоги на оздоровлення, як особі яка була евакуйована із зони відчуження у 1986 р. за період 2017 р. (а.с. 5).

Листом Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 03.10.2017 за № 13962/35-01/15 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, зазначаючи, що така допомога йому виплачується у розмірі 75 грн., яка установлена постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 за № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 3, 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, яка діяла після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 неконституційними змін, внесених підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI) щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, в тому числі та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

У подальшому, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII внесені зміни, зокрема, до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вказану статтю викладено у такій редакції: «Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, кожній дитині, яка втратила одного з батьків внаслідок Чорнобильської катастрофи, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році. Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Згідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», цей Закон в зазначеній частині набирає чинності з 01.01.2015.

Отже починаючи з 01.01.2015 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містить положень щодо виплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Крім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що норми і положення, зокрема статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вказані зміни не визнані неконституційними та є чинними.

Розмір виплат щорічної допомоги на оздоровлення передбачено чинною постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 №562.

Вищезазначеною постановою визначено розмір щорічної разової грошової допомоги для евакуйованих осіб із зони відчуження у 1986 р.у розмірі 75 грн.

При цьому, Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР).

У рішенні від 02.03.1999 №2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

При вирішенні спірних правовідносин судтакож враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 09.10.1979 по справі «Ейрі проти Ірландії», де суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 р. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, нарахування і виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2017 р. у розмірі 75 грн 00 коп. є правомірними, оскільки такі дії відповідають чинному законодавства на час їх здійснення.

Отже, з огляду на вище викладене, керуючись Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 7, 10, 11, 17, 18, 69, 71, 159, 160-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити розрахунок і виплату, зобов'язання подальшого нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: