Справа № 629/981/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р.Справа № 629/981/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лозівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2017р. по справі № 629/981/17

за позовом ОСОБА_1

до Лозівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод"

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третьої особи: ТОВ «ЛКМЗ», в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.12.2016 року № 446/19-16 в частині щодо не зарахування йому до пільгового трудового стажу періоду роботи у Лозівському ковальсько-механічному заводі в Харківській області за професією терміста, з особливо шкідливими умовами праці на гарячих ділянках робіт ковальського цеху №1 Лозівського ковальсько-механічного заводу - за Списком №1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року, за період роботи з 01.01.1992 року по 25.12.2000 року;

- скасувати протокол Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 3734 від 21 січня 2017 року «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 п. 2 п.п. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- призначити пенсію за віком по Списку №1 ОСОБА_1 з 28.09.2016 року, тобто з моменту виникнення у нього права на пільгову пенсію.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що вважає відмову відповідачів в зарахуванні йому до пільгового трудового стажу періоду роботи у Лозівському ковальсько-механічному заводі в Харківській області за професією терміста протиправною, безпідставною, такою, що порушує його права, свободи та інтереси.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України Харківській області, третьої особи: ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод» про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області, зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1992 року по 25.12.2000 року в якості терміста з особливо шкідливими умовами праці на гарячих ділянках робіт ковальського цеху № 1 Лозівського ковальсько-механічного заводу - за Списком № 1.

Зобов'язано Лозівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити пенсію за віком по Списку № 1 ОСОБА_1 з 28.09.2016 року, тобто з моменту виникнення права на пільгову пенсію.

Скасовано протокол Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 3734 від 21.01.2017 року «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та згідно п.2 п.п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 15 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах в період роботи з 01.01.1992 року по 25.12.2000 року в якості терміста з особливо шкідливими умовами праці на гарячих ділянках робіт ковальського цеху № 1 Лозівського ковальсько-механічного заводу - за Списком № 1.

Відповідач, Лозівське об`єднане управління пенсійного фонду України Харківської області, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звертався до Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по досягненню віку, який дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Згідно трудової книжки позивача вбачається, що він з 09.01.1988 року по 21.04.1988 року працював учнем терміста в ковальському цеху №1, з 21.04.1988 року по 27.04.1989 року - термістом 3 розряду ковальського цеху №1, з 27.04.1989 року по 28.06.1990 року - термістом 4 розряду ковальського цеху №1, з 28.06.1990 року по 22.01.2001 року - термістом 5 розряду ковальського цеху №1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності своїх дій при відмові позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст. 13 ч. 1 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( зі змінами) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п.10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку №637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній записів.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 і 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383.

Згідно п.3 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується відповідно до списку виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок. Довідки видаються підприємствами або їхніми правонаступниками на підставі первинних документів про характер дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів ССР від 12.08.1993 року за № 637, в розділі XV«Металообробка» пунктом 3 «Термічна обробка», який передбачає професію "термісти, постійно зайняті біля печей на гарячих роботах; термісти, які працюють на ціаністих, свинцевих ваннах з розплавленими солями"

Згідно трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 з 09.01.1988 року по 21.04.1988 року працював учнем терміста в ковальському цеху №1, з 21.04.1988 року по 27.04.1989 року - термістом 3 розряду ковальського цеху №1, з 27.04.1989 року по 28.06.1990 року - термістом 4 розряду ковальського цеху №1, з 28.06.1990 року по 22.01.2001 року - термістом 5 розряду ковальського цеху №1.

Позивач працював з 01.01.1992 року по 25.12.2000 року на посаді терміста ТОВ «ЛКМЗ», що підтверджується копією довідки ВАТ «ЛКМЗ» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Водночас, відповідач безпідставно не взяв до уваги трудову книжку позивача ОСОБА_1, де вказано всі періоди його роботи, так як трудова книжка позивача, це оригінал і вона не поновлювалася і не видавався дублікат, тобто у суду немає підстав не довіряти тим записам які є в трудовій книжці позивача.

Атестація робочих місць здійсняється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №41 ( далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здоров'я, безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги і компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестацій та підпунктом 1.5. пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731) (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.1. зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитись у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестацій строки, відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестацій строки, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 по справі 21-307а14, що є обов'язковою для врахування судами відповідно до вимог ст. 244-2 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював у ковальському цеху №1, його робоче місце за № 405 було атестовано за Списком №1, що підтверджується наказом по підприємству від 25.12.1996 року № 510 «Про затвердження переліків робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням», де за результатами проведеної атестації право на пільгову пенсію термістам КЦ №1, робоче місце №405 атестовано саме за Списком №1, про що свідчить вищевказаний Наказ та Додаток №1 до нього.

Таким чином, позивачем належним чином підтверджено можливість віднесення спірного вказаного вище періоду його роботи, який не було включено відповідачем до пільгового стажу.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсії призначаються з дня звернення за пенсією (ст. 83 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем були надані відповідні документи, які підтверджують наявність у нього пільгового стажу, тобто він має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначенні такої пенсії.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2017 року по справі № 629/981/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог Лозівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лозівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2017р. по справі № 629/981/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калиновський В.А.
Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2017 р.