Справа № 335/10482/17(2-а/335/477/2017)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2017 року справа № 335/10482/17(2-а/335/477/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року по справі № 335/10482/17 (2-а/335/477/17) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа - Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому просив:

визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у відповідності до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 15.06.2017 року шляхом її підвищення з урахуванням довідки від 15.06.2017 року № 86/8603 відповідно до статті 63 Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та сплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією шляхом зарахування коштів на картковий рахунок;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 15.06.2017 року шляхом її підвищення з урахуванням довідки від 15.06.2017 року № 86/8603 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та сплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією шляхом зарахування коштів на картковий рахунок.

Судові витрати зі сплати витрат на правову допомогу в розмірі 860,00 (вісімсот шістдесят) грн., присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідно до листа Пенсійного фонду України від 28.03.2017 року № 9493/02-23 перерахунок та виплата перерахованих пенсій буде здійснена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Зауважено, що понесення позивачем витрат на правову допомогу жодним чином не підтверджено.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів статті 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є пенсіонером за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

29.12.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року.

20.07.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату його пенсії у зв'язку зі зміною грошового забезпечення постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Листом ГУПФУ в Запорізькій області від 08.08.2017 року № 692/П-9 повідомлено позивача, що до теперішнього часу від ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області надходять довідки для перерахунку пенсії з грошового забезпечення поліцейських. Разом із тим повідомлено, що перерахунок та виплата перерахованої пенсії буде здійснено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Визнання протиправною відмови відповідача у здійсненні перерахунку пенсії та зобовязання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність коштів на виплату перерахованої пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії, при цьому пенсійним органом було повідомлено позивачу недостовірну інформацію щодо відсутності факту надходження довідки про розмір грошового забезпечення, в той же час, жодних дій по перерахунку пенсії відповідачем вчинено не було.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 07 листопада 2015 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (надалі - Порядок № 45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом № 2262-XII пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року встановлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно з Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Таким чином, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402; далі - Порядок).

За правилами пунктів 23-24 цього Порядку перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.

Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Зазначене не суперечить вимогам пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, згідно з яким Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Як встановлено судом першої інстанції, листом голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Запорізькій області від 08.08.2017 року вих. № 272-П/ЛК/29-2017, повідомлено, що довідку ОСОБА_1 № 86/8603 для перерахунку пенсії з грошового забезпечення поліцейських за реєстром № 55 направлено 15.06.2017 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Тобто, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем у листі від 08.08.2017 року № 692/П-9 повідомлено позивачу недостовірну інформацію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок), пунктом 1 якого встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, виходячи з наведеного, зазначеним Порядком встановлена наступна послідовність дій: Міністерство внутрішніх справ України повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, з 15.06.2017 р. у відповідача була наявна інформація, яка необхідна для вирішення питання про перерахунок пенсії, разом з тим, станом на час вирішення справи в суді апеляційної інстанції жодних доказів здійснення перерахунку пенсії шляхом видачі відповідного розпорядження пенсійним органом надано не було.

Таким чином, враховуючи право позивача на перерахунок пенсії з 15.06.2017 року, а також надання відповідачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (а.с.10), суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неправомірність відмови позивачу у перерахунку пенсії, починаючи з 15.06.2017 року, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

При цьому відсутність бюджетного фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на перерахунок пенсії, що є предметом спору у даній справі.

Також, у рішенні «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 року Європейський Суд з прав людини виклав правову позицію, відповідно до якої якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Також у вказаному рішенні зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 87 КАС України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, віднесено витрати на правову допомогу.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування повинні бути надані суду відповідні докази.

Відповідні критерії застосовує і Європейський Суд з прав людини, зокрема у справі "East/West Alliance Limited" проти України", Суд зазначив: заявник має право на компенсацію судових витрат, якщо буде доведено, що такі витрати фактично були і вони були неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Водночас, позивач просив відшкодувати витрати, понесені у зв'язку з складанням адміністративного позову та участю представника у судовому засіданні (а.с.14).

При цьому слід зазначити, що розгляд справи здійснено в порядку скороченого провадження, а відповідно за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та позов підписано позивачем, що ставить під сумнів реальність факту надання відповідної правової допомоги.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, в решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року по справі № 335/10482/17 (2-а/335/477/17) в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судових витрат, а саме витрат на правову допомогу у розмірі 860 грн. скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В решті постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року по справі № 335/10482/17 (2-а/335/477/17) залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню в касаційному порядку у відповідності до приписів ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко