Справа № 817/1220/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"05" грудня 2017 р. Справа № 817/1220/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" жовтня 2017 р. у справі за позовом Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Командитного товариства "Роман і компанія" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах ,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 р. Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернувся з позов до Командитного товариства «Роман і компанія» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з травня по липень 2017 року у загальному розмірі 5571 грн. 84 коп..

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.10.2017р. адміністративний позов - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивачем по справі подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Командитне товариство «Роман і компанія» пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак набуло правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV.

Рівненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області надісланий позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з січня 2017 року (а.с.5-6).

У відповідача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці працював ОСОБА_3, якому призначена пенсія на пільгових умовах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що громадянином ОСОБА_3 трудовий стаж для призначення пільгової пенсії набуто до 21.08.1992р., тобто до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 442, тому наявний у ОСОБА_3 пільговий стаж, який набуто особою до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №442, дає йому право на призначення та виплату пільгової пенсії за віком відповідно до норм статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виходячи з приписів Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не підлягають відшкодуванню суб'єктами підприємницької діяльності, про що встановлена судом у постанові Рівненського окружного адміністративного суду від 12.10.2015р. по справі № 817/2482/15, яка набрала законної сили 25.12.2015р. Відповідно до вказаного судового рішення у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне до Командитного товариства «Роман і компанія» про стягнення заборгованості відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і зазначає наступне.

Підпунктом 1 пункту 8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV(далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 6-10 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (пункт 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV).

У відповідності до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788 передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Закон України від 09.07.2003р. № 1058-ІV, набрав чинності з 01.01.2004р. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997р.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 даного Закону, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997р., ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 (далі іменується - Інструкція №21-1).

Платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції №21-1 ).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України

Згідно з п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.7 Інструкції №21-1).

Разом з тим, порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992р. №442., яка набрала чинності 21.08.1992р. (далі - постанова КМУ № 442).

Відповідно до уточнюючої довідки КТ «Роман і компанія» про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах від 30.01.2015р., ОСОБА_3 працював на посаді електрогазозварювальника, яка дає право на пільгову пенсію за Списком №2 з 29.08.1983 по 14.01.1985, та з 24.01.1985 по 08.05.1997. При цьому, як зазначено у вказаній довідці - атестацію робочих місць не підтверджено. Пільговий стаж ОСОБА_3 до 21.08.1992 дорівнював 8 рокам 11 місяцям 14 дням. (а.с. 7-8).

Наявний у ОСОБА_3 пільговий стаж, який набуто особою до набрання чинності постановою КМУ №442, дає йому право на призначення та виплату пільгової пенсії за віком відповідно до норм статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як громадянином ОСОБА_3 трудовий стаж для призначення пільгової пенсії набуто до 21.08.1992р., тобто до набрання чинності постановою КМУ № 442.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.10.2015р. по справі № 817/2482/15, яка набрала законної сили 25.12.2015р., у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне до Командитного товариства "Роман і компанія" про стягнення заборгованості відмовлено.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що наявний у ОСОБА_3 пільговий стаж, який набуто особою до набрання чинності постановою КМУ №442, дає йому право на призначення та виплату пільгової пенсії за віком відповідно до норм ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому підстав для стягнення з КТ "Роман і компанія" заборгованості по пільгових пенсіях немає. Виходячи з приписів Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не підлягають відшкодуванню суб'єктами підприємницької діяльності.

В силу вимог частини 2 статті 255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Також, відповідно до частини 1 статті 72 цього Кодексу, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржену постанову винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені Рівненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "02" жовтня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук