Справа № 813/625/14
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

щодо виконання судового рішення

05 грудня 2017 року Справа № 813/625/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Приймака С.І., представника відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 щодо виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі № 813/625/14 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, а саме: про заміну сторони виконавчого провадження, приведення у відповідність виконавчого документа виконавчого листа, встановлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою щодо виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі № 813/625/14 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, якій просив:

- замінити сторону виконавчого провадження у справі № 813/625/14, зокрема: Державну податкову інспекцію у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міністерства доходів і зборів України її правонаступником Личаківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Львівській області;

- встановити новий строк для предявлення виконавчого документа (виконавчого листа № 813/625/14), в частині даних щодо боржника, замінивши відповідача його правонаступником;

- встановити новий строк предявлення виконавчого документа, достатній для повного виконання боржником постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі № 813/625/14 (розглянути запит ОСОБА_2 № 04/06 від 07.06.2012 року та надати запитувану інформацію).

Обґрунтовує подану заяву тим, що Державна податкова інспекція у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міністерства доходів і зборів України не виконала рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/625/14 та не надала ОСОБА_2 інформації на його запит № 04/06 від 07.06.2012 року. Вказане судове рішення набрало законної сили 28.10.2014 року, однак вжиті заявником заходи, спрямовані на його виконання, не дали належного результату. Станом на момент звернення до суду із вказаною заявою, таке все ж залишається невиконаним.

Заявник у судове засідання не зявився, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.

Представник відповідача проти позову заперечила, з підстав, викладених у письмовому запереченні від 28.11.2017 року (Т.3, а.с. 73). Зазначила, що відповідачем надано інформацію заявнику двічі, рішення суду виконане, підстав для задоволення заяви немає.

Суд заслухав пояснення сторін, розглянув подану заяву та встановив таке.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі № 813/816/14 адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова щодо ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_2 № 04/06 від 07.06.2012 року; зобовязано Державну податкову інспекцію у Личаківському районі м. Львова розглянути запит ОСОБА_2 № 04/06 від 07.06.2012 року та надати запитувану інформацію (Т.2. а.с.28-38). Вказана постанова набрала законної сили 28.10.2014 року та 08.08.2017 року видано виконавчий лист.

30.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

04.09.2017 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області скеровано заявнику повідомлення № 10436 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі положень п.п. 5, 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтувавши це: а) відсутністю квитанції про сплату авансового внеску; б) припиненням юридичної особи боржника.

21.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративого суду з адміністративним позовом про захист його конституційних прав та зобовязання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вчинити дії для примусового виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі № 813/625/14, проте, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 року у справі № 813/3253/17 у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено та одночасно розяснено, що такі позовні вимоги належить розглядати в порядку ст.ст. 261, 264 КАС України, шляхом подання заяв у справі № 813/625/14 в порядку розгляду питань, повязаних з виконанням судового рішення в адміністративній справі.

З врахуванням викладеного, а також того, що вказане судове рішення залишається невиконаним, ОСОБА_2 звернувся із вказаною заявою до суду.

Суд вирішуючи заяву, керується таким.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

За вимогами ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Спірні правовідносини виникли щодо невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі 813/625/14, зокрема, у звязку з тим, що, як зазначив державний виконавець, ліквідовано юридичну особу боржника, а саме - Державну податкову інспекцію у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, а рішення суду не виконано.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» № 311 від 06.08.2014 року, створено Державну податкову інспекцію у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС, яку в подальшому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» № 892 від 04 листопада 2015 року реорганізовано в Личаківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС, та яка є правонаступником Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області.

Статтею 55 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Суд зазначає, що однією зі стадій адміністративного процесу є, зокрема, стадія виконання судового рішення.

Пленум Вищого адміністративного суду України в п. 9 Постанови «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» № 2 від 06.03.2008 року висловив позицію, що відповідно до статті 55 КАС України, в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи правонаступником. При визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулася з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно із вимогами ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Зважаючи на те, що Кодексом адміністративного судочинства України не конкретизована можливість заміни сторони після набрання рішенням законної сили та до відкриття виконавчого провадження, беручи до уваги норми ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до змісту якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, зокрема, якщо юридичну особу - боржника припинено, суд вважає, що в даному випадку, за умови припинення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, позивач фактично позбавлений можливості примусового виконання рішення суду без заміни сторони.

Таким чином, керуючись принципами законності та верховенства права, з врахуванням приписів ст. 2 КАС України, відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд дійшов висновку про те, що слід замінити Державну податкову інспекцію у Личаківському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області у справі № 813/625/14 його правонаступником - Личаківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Львівській області.

Разом з тим, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 259 КАС України, відповідно до якої суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, належить привести у відповідність виконавчий лист № 813/625/14, а саме: замінити боржника - Державну податкову інспекцію у Личаківському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області його правонаступником - Личаківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Львівській області.

Суд зважає на покликання заявника на те, що ОСОБА_2 після набрання судовим рішення у вказаній справі законної сили, мав обґрунтовані сподівання що державний орган таке виконає добровільно, без звернення до примусового виконання, а також на те, що позивачем у справі дійсно вживалися заходи спрямовані на його виконання, оскільки ОСОБА_2 неодноразово звертався із листами та заявами, повязаними із його виконанням (від 24.07.2015 року за № 01/07 та від 07.11.2016 року № 01/11). У процесі невиконання судового рішення, відбулись зміни у чинному законодавстві, зокрема, Законі України «Про виконавче провадження», яким впроваджено сплату авансового внеску при зверненні про примусове виконання рішення, чого позивач не має можливості вчинити. ОСОБА_2 також зазначив, що юридичну особу боржника припинено. Вказане в сукупності перешкоджає виконанню рішення, яке набрало законної сили та впливає на права та інтереси заявника.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.10.2009 року у своєму рішенні у справі «ОСОБА_3 проти України» (заява № 40450/04 від 15 жовтня 2009 року) зазначив: «від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6 (Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Якщо йдеться саме про справи стосовно тривалості проваджень, найефективнішим рішенням є запровадження засобу, який би прискорював провадження і не допускав би надмірно тривалого провадження у справі (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (N 1) (Scordino v. Italy) (no. 1) [GC], N 36813/97, п. 183, ECHR 2006-...). Так само й у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів (див. згадане вище рішення у справі «Метаксас проти Греції», п. 19): тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції (див. згадане вище рішення у справі Акашева, пп. 21-22).».

Щодо вимоги ОСОБА_2 про встановлення нового строку предявлення виконавчого документа до виконання, достатнього для повного виконання боржником постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі № 813/625/14, суд зазначає, що з врахуванням приписів норми ч. 1 ст. 261 КАС України, відповідно до якої стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено, таку вимогу заявника слід задоволити, оскільки такий строк закінчився 28.10.2017, а сам факт невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі № 813/625/14 мав місце не з вини ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням викладеного, заява ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, приведення виконавчого листа у відповідність та встановлення нового строку для предявлення виконавчого листа до виконання є обґрунтованою та слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 158-160, 165, 259, 261, 264 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

1. Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

2. Замінити Державну податкову інспекцію у Личаківському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області () у справі № 813/625/14 його правонаступником - Личаківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Львівській області ();

3. Внести виправлення у виконавчий лист № 813/625/14, виданий Львівським окружним адміністративним судом 08.08.2017 року, а саме: замінити боржника - Державну податкову інспекцію у Личаківському районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області () його правонаступником - Личаківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; );

4. Встановити новий строк предявлення виконавчого документа № 813/625/14 до виконання, достатнього для повного виконання боржником постанови Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року у справі № 813/625/14, а саме: на 6 місяців з моменту набрання вказаною ухвалою суду законної сили.

5. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена, згідно з ст. 186 КАС України, протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили, згідно з ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.12.2017 року.

Суддя Качур Р.П.